ÜLIKÜLLUSLIK ELU
Kui suur see nimi Autor: Mike Harvie
Su nimi kestab igavesti Su suurus meelde jääb
Su nimi ei hääbu eal Su nimi ei hääbu eal
Su valgus igavene Su arm nii imeline
Su armastus igavesti valitseb Su armastus igavesti valitseb
Kuni mul hingeõhku jätkub Ma laulan, kuis päästsid mu elu
Kui suur on nimi Jeesus Kui suur see nimi
Su nimi kestab igavesti Su suurus meelde jääb
Su nimi ei hääbu eal Su nimi ei hääbu eal
Kuni mul hingeõhku jätkub Ma laulan, kuis päästsid mu elu
Kui suur on nimi Jeesus Kui suur see nimi
Kui suur see nimi
Lõputu armastus imelise armuga Kui armas kõla, kui suur on nimi
Jeesus
Lõputu armastus imelise armuga Kui armas kõla, kui suur on nimi
Jeesus
Lõputu armastus imelise armuga Kui armas kõla, kui suur on nimi
Jeesus
Lõputu armastus imelise armuga Kui armas kõla, kui suur on nimi
Jeesus
Kasutan Message tõlkeversiooni ja loen 5 Moosese 2:1-3:
"Siis me pöördusime ja läksime teele kõrbe poole mööda Kõrkjamere teed,
nagu Issand mind oli käskinud, ja me rändasime kaua aega
ümber Seiri mäestiku. Ja Issand rääkis minuga, öeldes:
"Küllalt olete rännanud selle mäestiku ümber,
pöörduge nüüd põhja poole!"
Mulle on alati meeldinud õpetada selle näitel,
kuidas iisraellased Egiptusest välja tulid,
sest nad on võrdpilt meist - kogudusest.
Egiptus kujutab me minevikku. Kui loed just 2 Moosese raamatut ja
asendad sõna "Egiptus" "minevikuga", siis on see täpselt sama,
nagu loeksid oma elust praegu ja minevikust pääsemisest.
Kui asendad sõna "maa" - "Kaananimaa" sõnaga "elu",
võid lugeda oma pöördumisest, päästest, minevikust vabanemisest,
nende puhul Egiptusest vabanemisest ja tulemisest uuele maale
või sinu puhul uude ellu. See on võimas võrdlus meie teekonnaga.
Seepärast ongi kogu Pühakiri kirjutatud meile ülesõhutuseks,
julgustuseks, paranduseks, tarkuseks.
Eriti just see osa koguduse ajaloost kogu ajaloos.
Olen proovinud õpetada meie mineviku sellest osast,
olles tavaliselt aina vähem hukkamõistev nende suhtes,
kui seda üldse kunagi olin.
Nad olid 17 põlve orjad olnud ja esimene põlvkond, kes välja tuli,
pidi palju unustama, kuigi isegi apostel Paulus ütles
vaadates tagasi neile, et nad olid kõva südamega,
kangekaelne põlvkond. Kui ta oli nõus lausa nii ütlema,
siis on asju, mida peaksime neist ka negatiivses mõttes õppima.
See lõik 5 Moosese raamatust räägib sellest,
kui nad hakkasid ringe tegema. Nad n-ö tammusid paigal
aastakümneid, sest varem mainitakse 2 Moosese raamatus,
et Egiptusest, kust nad tulid, oli tõotatud maale
umbes 11-12 päeva kõndida. See võttis neil 40 aastat.
Nad pididki ringe tegema, sest pole võimalik 40 aastat otse minna.
Pead olema nagu lennuk, mis ei saa maanduda,
lihtsalt tiirled seal. See Seiri mäe piirkond - selles mäestikus
hakkasid nad ümber mäe kõndima ja tegid seda aastakümneid.
Vaatamegi seda osa. Esimene asi, mida tahan meelde tuletada,
olen tihti hämmastunud olnud, kui tänamatud, negatiivsed
ja virisevad iisraellased kõrbes olid.
Kui sellele mõtlen, siis tõden, et me pole just palju paremad.
Oleme samamoodi väga virisevad ja negatiivsed õnnistatud elu üle,
mis meil on, sest unustame oma probleemide keskel,
kui õnnistatud me tegelikult oleme.
Kui sa oma halvimal päeval ei suuda mõelda rida asju,
mille eest tänulik olla, siis arvan, et midagi on valesti.
Nad unustasid, kui õnnistatud nad olid.
Nende igapäevased toidu- või veeprobleemid, ebamugavus kõrbes
varjutas nende teadmist, et nad tulid kõrbesse vabade inimestena.
Nad polnud küll veel Kaanimaal, kuid nad olid vabad.
Võisid tõusta siis, kui tahtsid, magama minna siis, kui tahtsid,
süüa teistsugust sööki, võisid vabalt Jumalat teenida,
pered olid nende ümber, nad olid jõukad,
sest võtsid Egiptusest vara kaasa.
Nad olid väga õnnistatud, tean, et mitte veel tõotatud maal,
mis voolab piima ja mett, polnud veel uues elus.
Kuid nad olid väga õnnistatud. Selle põlve eest oli
kõige üleloomulikumalt hoolitsetud - igal hommikul saadeti mannat,
igal õhtul liha, nende riided ja jalanõud ei kulunud ära.
Neil oli "õhukonditsioneeripilv" päeval, soe tuli õhtul.
Nad olid õnnistatud, kuid nad olid negatiivsed ja virisevad.
Niipea kui probleemi nägid, hakkasid virisema ja üksteist ründama,
eriti just juhte ning ütlesid: lähme tagasi Egiptusesse,
kuigi olime orjad, vähemalt saime kolm korda päevas süüa,
meil oli igapäevane rutiin ja teadsime, mida oodata.
Päeval, mil sa ei suuda mõelda midagi head, mis Jumal teinud on,
siis täna teda kõige eest, mis ei juhtunud.
Sest me meeled ja mõtlemine paistavad töötavat selle järgi,
mis juhtus või oleks pidanud juhtuma või oleks võinud juhtuda.
Kui see, mis juhtus, pole see, mida tahtsime või oleksime soovinud,
siis selle arusaama põhjal muutume negatiivseks või virisevaks
ja arvame, et meil ei lähe nii hästi, kui arvame.
Kuid ma mõtlen tihti, kuidas kõige sellega lood on,
mis sust mööda läks, mis ei juhtunud?
Arvame, et miski on ime, kui midagi juhtus ja Jumal selle korda tegi.
See on samahästi ime, kui see ei juhtunud ja sinust mööda läks,
asjad, mis ei puudutanud su elu, haigus, mida sa ei saanud,
töökoht, mida sa ei saanud ja hiljem mõistsid:
kui hea, et ma seda tööd ei saanud.
Kuidas on lood kõigi palvetega, millele Jumal ei vastanud,
kuid mis sa pärast maha vaikisid, lootes, et Jumal need ära unustas
või et see ei juhtuks sulle. Palved, mis ei saanud vastuseid.
Või see operatsioon, mida sulle ei tehtud?
Või see, mis sulle tehti ja palusid kõigil palvetada, et läheks hästi?
Või see operatsioon, mille kohta öeldi, et sul pole seda vaja?
Meil ei tule inimesed lavale ja tunnista:
kõik need asjad ei juhtunud minuga. See nimekiri on kindlasti pikem,
kui see, mis sinuga juhtus.
Me ei täna Teda asjade eest, mille eest Ta meid hoidis.
Me isegi ei tea, et Ta midagi tegi, kuni see juhtus ja
Jumal selle korda tegi.
Kuidas on lood autoavariiga, mis ei juhtunud -
peaaegu juhtus, kuid siiski mitte.
Või asjad, mida sa ei öelnud?
Või lapsed, kes ei läinudki üle käte?
Või see maja, mida sa ei saanud või maja, mida sa ei müünud?
Kõik asjad, mis ei juhtunud, mis ei puudutanud sind.
Piibel ütleb tihti: ja sündis, et... Teisisõnu, asjad ei jäänud nii.
Asjad, mis möödusid, on sama palju imed kui need,
kui nimekiri asjadest, mille eest üritad tänulik olla.
Kui iisraellased oleksid mõelnud: teeme nimekirja asjadest,
millest me nüüd vabad oleme või millega ei pea tegelema ega
pea oma elu ja oma laste elude lõpuni muretsema.
Teeme pika nimekirja kõigest, mida enam ei juhtu ja
usun, et see hoiab meid olemast iial virisejad ja tänamatud elus.
Kui läheneme nüüd jõuluajale, kus kõik pöörleb asjade ümber,
materjalismi ümber, asjade ümber, mis meil peaks olema ja
lapsed tahavad kõike, mis teistel - tahan, et te nüüd sel ajal,
mil kõiki kannustavad samad asjad, lihtsalt peatuksite hetkeks ja
oleksite tänulikud - tänage teadlikult kõigi asjade eest,
mis pole su elu puudutanud - su peret, tervist, edu, jõukust,
heaolu, rõõmu ja õpetaksite seda oma lastele.
Kui me lapsed virisevad selle pärast, mida neil pole,
siis õpetage neile kõigest, mis on nende elust mööda läinud
selle keskkonna tõttu, milles oled neid kasvatanud ja hoidnud.
Suurim õppetund 5 Moosese 2 on minu jaoks - seal on neid palju,
kuid mille tahan täna välja tuua - oleks keegi seda mulle vaid
kohe mu kristliku elu algul õpetanud,
et on suur vahe Jumala Sõna ja Jumala hääle vahel.
Üks asi on tunda Jumala Sõna ja teine tunda Tema häält.
Jeesus ütles: mu lambad kuulevad mu häält. Mitte Ta sõna.
Jumal juhtis neid kõrbesse, Jumal juhtis neid ka sellesse mäestikku,
sest Mooses ütleb: "Läksime teele kõrbe poole mööda Kõrkjamere teed,
nagu Issand mind oli käskinud." Seega Jumal juhtis neid sinna,
see polnud viga, polnud vastuhakk, see oli pilve- ja tulesammas,
mis neid juhtis selle mäe ümber rändama ja
aastaid olid nad selle mäe ümber käinud, kuid Jumal juhtis neid sinna,
see oli Tema sõna. Kuid tuli aeg, kui oli aeg see harjumus muuta ja
edasi liikuda. Orjadena olid nad vägagi harjumustes ja rutiinis kinni.
Teha sama asja aastate kaupa, viinuks nad tagasi oma eluviisi,
vähemalt rutiini turvalisusse, sest kõrb oli selle eemaldanud.
Kuid tuli aeg, kus Jumal ütles, et oled nüüd käinud selle mäe ümber,
mida Tema palus sul teha.
Vahe on selles, kui teed ringe siis, kui Jumal sulle seda ütleb või
kui lihtsalt eksled.
Kui Jumal ütleb: käi ringi, siis käi ringi!
Kui hästi sul ringikäimine välja tuleb, kui Jumal ütleb: käi ringi!
Kuigi midagi erilist ei toimu, käime ikka ringi.
See pole eriti põnev, kogudus on natuke igav, elu tavaline -
ei, sa käid ringi. Tee veel üks ring!
See on midagi muud kui lõputult ekselda.
Kui Jumal ütleb, et käiksid ringi, siis võid ringi käia ja
olla väga õnnistatud ja rahul.
Ja teised, kes sind su suunata, igava, sihitu elu suhtes heidutavad.
Tean, et teised, kes elavad põnevat elu,
võivad panna sind tundma halvasti, et sa pole kristlanegi,
sest sa ei liigu kuhugi. Kuid kui Jumal ütles sulle,
et jääksid sinna, kus oled, teed edasi seda, mida teed,
keskendud sellele, tehes seda, mis paistab ringidena, siis tee seda!
Jumal ütles, et nad kõnniksid ümber Jeeriko iga päev -
ja teate mis, mitte midagi ei juhtunud!
Kindlasti vaenlane Jeeriko müüride peal andis neile märku,
et see on aja raiskamine, sest midagi ei toimunud.
Arvaks ju, et kolmanda päeva lõpuks hakkaks midagi toimuma,
et nemad saaksid vaenlasele öelda: te ei tea, mis toimub!
Kuid neil polnud midagi öelda. Jumal isegi ei öelnud, mis juhtuma hakkab.
Kõnni ümber linnamüüri kuus päeva, ja siis seitsmendal päeval:
kõndige uuesti, aga kõndige ühel päeval seitse korda!
Kas sa ei arvaks, et kaheteistkümnendal korral...
eriti just neljandal või viiendal korral viimasel päeval,
kui olid juba kuus päeva kõndinud, ikka mitte midagi ei toimu.
See tohutu surve me enda sees panna midagi juhtuma või
teha see tähtsamaks, kui see välja paistab või
õigustada seda, õigustada vaikust, näilist paigalseisu,
pidi olema tohutult tugev nende sees,
eriti kui neid heidutasid need, kes turvaliselt müüri taga olid.
Kui rumal ja tobe see paistis. Kas see on mingi uus sõjataktika,
sest kui see on, siis meid see küll ei hirmuta.
See ei toiminud esimesel päeval ega ka kolmeteistkümnendal korral!
Kuid siis ühel hetkel kolmeteistkümnendal ringil
juhtus lõpuks midagi.
Kuid see oleks võinud ka kolmesajas kord olla,
kuigi ka kolmeteistkümnes kord tundus kaua,
kuid see pole kaugeltki võrreldav sellega, kui 40 aastat
ümber sama mäge käid ja midagi ei juhtu.
Või kui Naaman end seitse korda samasse jõkke kastis ja
kolmandal, neljandal korral oli tal endiselt pidalitõbi -
miski polnud muutunud. Miks ma pean seitse korda kastma,
miks ma ei võiks pääseda häbist, kui pean lahti riietuma
oma meeste ees ja võtma ära oma sõjarüü Süüria väejuhina,
miks ma ei võiks seda häbi vaid korra kannatada?
Miks käsib Iisraeli Jumal mul midagi nii piinlikku teha,
kas ta üritab mind häbistada või tervendada?
Selliste näidete juures, ja neid on veel palju,
siis tihti, kui teed sama asja pealtnäha muutumatus olukorras,
pead lõpuks endalt küsima: kas see, mida korduvalt teen
ja mis midagi ei muuda, peaks muutma mingit olukorda
või peaks see olukord mind muutma?
Selline mõte!
Kui Jumal ütles: kasta end seitse korda mitte üks,
võib-olla teeb Jumal sinus, Naaman, midagi suuremat kui pidalitõbi.
Kui Jumal ütleb, et pead 40 aastat ringe tehes kõndima ja
mägi ei muutu, siis võib-olla ei peagi mägi muutuma,
võib-olla peab midagi meis muutuma.
Kui sa ei tee neid ringe rahus, ei saa Jumal sind kasutada,
kui on aeg edasi liikuda.
Kui sa ei suuda paigal olla, ei suuda endale kindlaks jääda,
ei suuda tähelepanu hoida, oma postile jääda pikemaks ajaks,
eriti sellises hüperaktiivses ühiskonnas, kus elame,
selles kirikuid vahetavas kultuuris.
Kui ei suuda olla samas olukorras, lihtsalt olla ustav, n-ö teha ringe
võrreldes kõigi põnevate kristlike eludega, ütleb Jumal:
ma ei saa sind tegelikult kasutada selles, mis su elus tulemas on.
Sest pead mulle näitama, et sa suudad ringe teha.
Oled õpetanud koerale istumist?
See on vastupidi ta loomusele. Üks raskemaid asju,
mida koer õppima peab, on paigal olla, ja panna siis toit ta ette ja
mitte lasta tal toitu puudutada, vaid käskida paigal olla ning
siis ära minna ja siis selg pöörata ja teada, et mis tahes sa teed,
see koer sealt ei liigu - ta ei söö toitu,
kuigi oleks ikka pidanud..
Ta pole toitu söönud, pole ära läinud, ta on lihtsalt seal.
Niimoodi tahab Jumal, et me Temaga oleksime.
Vahel tahab Ta meid õpetada: tahan, et jääd paigale!
Muutud küll kannatamatuks, rahutuks, pea läheb püsti, saba liikuma,
mõtled, et see on nali, sest nädal on juba möödas.
Istu, ole paigal!
Kuu läheb mööda, mõtled: see on küll maaimarekord,
kirjutan raamatu istumisest. Jumal ütleb:
proovi 10 aastat, 20 või 30!
Nii et nad õpivad midagi olulist oma tulevikuks ja saatuseks ning
see ringide tegemine oli Jumala poolt juhitud ja see tegi midagi neis
ja kasvatas ja muutis midagi neis.
Kuid siis tuli aeg, mida just lugesime 5 Moosese 2,
kui Jumal ütles: olete selle mäe ümber juba küllalt kõndinud,
nagu annaks neile teada: mina käskisin teil seda teha ja
nüüd mina ütlen, et aitab küll! Siis ütles Jumal:
lõpetage see ringi rändamine ja suunduge põhja!
Sellepärast õpetangi seda täna sellest lõigust.
Üks asi on teada, mida Jumal ütles - Jumala Sõna oli: käige ümber mäe!
Kui Ta siis midagi muud ei ütle, siis jääme paigale sellesse rutiini
ja ei arva, et peaksime iialgi midagi muud tegema.
Siis ütles Jumal: tahan, et murraksite selle tava ja
liiguksite edasi.
Kuid me ei tohiks nii kinni jääda sellesse, mida Jumal kunagi ütles.
Jääda nii kinni sellesse rutiini, milles olime, tasemele, millel olime,
toidu juurde, millega Jumal meid toitis,
nii et me ei kuule enam, mida Ta meile praegu räägib.
Julgustan sind liituma Abundant Life võrgustikuga.
Tahame leida kõik, kel on südames teha midagi olulist
Jumalale meie põlvkonnas seeläbi, et ehitame häid kohalikke kogudusi.
Võrgustik väljendab me igatsust toetada ja varustada teie kogudust
saavutama oma täit potentsiaali.
See on partnerlus ja püüe leida sarnaseid juhte üle maailma.
Tahame aidata luua kogudusi, kus lapsed saavad areneda,
kus koguduseliikmetel on tugevad peresuhted,
kus noored saavutavad oma täieliku potentsiaali.
Koht, kus vabatahtlikud saavad teha, mis Jumal neile südamesse on pannud.
Kus koolitame parimaid juhte Jumala koguduse jaoks.
Tahame näha Jumala kogudust rajatuna ja inimesi motiveeritud.
Tahame aidata sul luua Jumala kontakte nendega,
kes tahavad ehitada kaasaaegseid 21. sajandi kogudusi.
Aitame üksteist olema efektiivsemad, taibukamad, paremad,
mõjukamad kõiges, mida teeme üle maailma.
Tahame olla sulle partneriks, uskuda sinusse, seista sinuga ja
aidata sul ehitada kogudust seal, kus oled.
Peame endale seda koda meelde tuletama ja
seda väge ja pärandit, mis see kõik korda saadab.
See on koda, mida ma pole vaid ehitanud, vaid mis ehitab mind.
Jumal ütles: "Ära ehita mulle teenistust, mul on kõik,
ehita mulle koda!
Ära ehita kohta meelelahutuseks, kus inimesed käivad sisse-välja,
ära ehita mulle kohta, kus suvalised asjad juhtuvad,
ehita mulle koda!"
Jeesus. Kõik keerleb Jeesuse ümber.
Stronger Conference
Tõlge: Riina Karik