o
YLTÄKYLLÄINEN ELÄMÄ Jumala ei ole Ihmemaan velho 7/8
God is for us -laulu syntyi monen vaiheen kautta.
Yritimme Markin kanssa kirjoittaa laulua.
Se ei ottanut sujuakseen.
Muuntelimme sitä edes takaisin.
Minulle se olisi kelvannut.
Matt sanoi: "Pystymme parempaan."
Keksimme esikertosäkeen, "Jumala on puolellamme".
Se tuntui hyvältä. Päätimme tehdä laulun sen ympärille.
Pohdimme, mitä voisimme rakentaa esikertsin ympärille.
Halusimme kertoa Jumalan suuruudesta.
Sama mahtava ja suuri Jumala -
asuu meissä ja on puolellamme.
Siitä saa sellaista... Mikä sana kuvaisi sitä? Uu...
Se se on, "uu".
Siitä saa uhmaa.
Jumala on puolellani ja puolellamme.
Veimme laulun Nashvilleen. Siellä ihastuttiin siihen.
Jumala on puolellamme. Kuka voi olla meitä vastaan?
Viime viikkoina olen puhunut sisäisestä aarteestamme.
Se on kaikkien ihmisten, ei pelkästään uskovien, sisällä.
Olen yrittänyt osoittaa, miten tyhmää on ajatella, -
että kaikki korjaantuu rukousjonossa, kosketuksesta, -
siunauksesta, kohtaamisesta tai voitelusta.
Ne ovat hienoja asioita, -
mutta katsomme liian harvoin sisällemme.
Seurakunnassa ihmisiä on opetettu katsomaan Jumalan puoleen.
Pelkäämme katsoa sisällemme.
Olen kasvanut kristinuskossa, jossa sisälleen katsomista -
ja oman itsensä tutkiskelua ei katsottu hyvällä.
Sitä pidettiin lihan palvomisena.
Olemme tehneet itsellemme suurta vahinkoa -
aliarvioimalla sitä, millaiseksi Jumala on meidät luonut.
Odotimme Häneltä asioita, joita olisi pitänyt löytää sisältämme.
Pyysimme Häneltä asioita, jotka meidän olisi pitänyt hoitaa itse.
Monet asiat eivät korjaannu, koska ei ole Jumalan asia korjata niitä.
Olen yrittänyt selittää sitä, -
vaikka tiedän, että se ei miellytä kaikkia.
En pyydä ketään muuttamaan teologiaansa.
Tämän takia ei kannata heittää kirvestä kaivoon.
Minusta on hyödyllistä opettaa näitä asioita -
ja antaa niiden vaikuttaa ihmisten elämässä.
Olen tehnyt tätä kauan.
Aika ei tee asiantuntijaksi, mutta se antaa näkemystä.
Se antaa kyvyn analysoida kaavoja, onnistumisia ja epäonnistumisia.
Sen ansiosta voimme pohtia, mitä olisimme voineet tehdä toisin -
ja mikä olisi tuonut paremman tuloksen.
Ihminen on monimutkainen olento.
Jokaisen täytyy myöntää se. Emme uskalla myöntää sitä.
Jumala on monimutkainen.
Hän on ilmaissut itsensä hyvin yksinkertaisena, -
sillä Hän tietää, ettemme pysty käsittämään Hänestä kaikkea.
Hän lähetti Jeesuksen. Jeesus puhui mahdollisimman yksinkertaisesti.
Älä luule, että Jumala on yksinkertainen.
Jumala on ihmeellisen monimutkainen.
Ihmisetkään eivät ole yksinkertaisia.
Ne, joilla on lapsia, tietävät sen.
Samojen vanhempien lapset kasvavat samassa kodissa, -
mutta silti he voivat olla kuin eri planeetoilta.
Ihmettelemme, miten kaksi samassa ympäristössä kasvanutta -
voivat olla niin erilaisia.
Jos luulemme, että sama asia sopii kaikille, teemme karhunpalveluksen.
Teemme vahinkoa, ellemme käsitä, että lapset ovat erilaisia, -
ellemme arvosta heidän erilaisuuttaan -
ja ellemme lopeta sitä, että annamme yhden lapsen määrätä.
Siksi vanhemmuus on kovaa työtä.
John Wesleyn äidillä oli 14 lasta.
Hän vietti joka päivä jokaisen lapsen kanssa kahdenkeskistä aikaa.
Hän käsitti, ettei hän voinut kohdella lapsiaan -
niin kuin he olisivat identtisiä.
Meillä kaikilla on erilainen lahjavarustus ja kutsumus.
Jumala on tehnyt meistä erilaisia.
Meillä on erilaiset luonteet ja kiinnostuksen kohteet.
Minusta se on parasta ihmissuhteissa.
Seurakunnassa on harjoitettu yhden koon kristillisyyttä.
Sen ongelma on se, että suuri osa ei löydä paikkaansa.
Monet pitävät seurakuntaa liian rajoittavana.
Se ei sovi heidän elämän- tyyliinsä eikä persoonallisuuteensa
Se ei sovi heidän ajatuksiinsa.
Seurakunnassa esitetään vain ehdottomia totuuksia.
Monet kamppailevat yhden koon kristillisyyden kanssa.
Lopulta he joko kyllästyvät ja lähtevät -
tai jäävät ja hylkäävät oman ajattelun.
Viikolla he ovat älykkäitä, eläviä ja mielenkiintoisia, -
mutta sunnuntaisin se puoli heistä muuttuvat uinuvaksi, -
kun he mukautuvat yhden koon asetelmaan.
He teeskentelevät, sillä he tietävät, ettei se kosketa heitä.
Se ei ulotu heidän älylliseen voimaansa saakka.
Tarjontamme ei ole haastavaa.
Olen opettanut tästä viestintäkurssillamme.
Aiheet eivät ole uusia.
Näkökulmat ovat uusia.
Voimme opettaa tutusta aiheesta, mutta otetaan uusi näkökulma, -
joka herättää tutun asian eloon uudella tavalla.
Siksi minusta on kiva opettaa Jumalan Sanasta.
Vaikka kertomus miehestä Betesdan altaalla on tuttu, -
voimme tutkia miehen elämää ja keskustelua Jeesuksen kanssa -
ja käsittää, että rivien välissä tapahtuu jotakin suurta.
Raamatussa ei sanota sitä suoraan.
Pidämme sitä nimellisarvona, -
vaikka elämässä mikään ei ole nimellisarvoista.
Etsin Raamatusta aina uusia näkökulmia.
En halua opettaa sellaista, minkä voisitte lukea itsekin.
Haluan herättää sisäisen Raamattu-etsiväni.
Haluan tietää, miksi Jeesus kysyi ihmettä odottavalta rammalta, -
haluaisiko tämä parantua, vaikka se tuntui itsestään selvältä.
Se vaikuttaa oudolta, tylyltä ja ymmärtämättömältä kysymykseltä.
Kun kyseessä on Jeesus, se ei voi olla totta.
Täytyy miettiä, mitä Jumala todella tarkoittaa.
Jumala puhuu minulle sillä tavalla koko ajan.
Saatamme pitää sitä tylynä tai töykeänä, -
etenkin silloin, kun Hän ei vastaa.
Saatamme luulla, ettei Hän rakasta meitä enää.
Jumala on kuitenkin sitä monitahoisempi.
Se on kiehtovaa.
Olipa ihminen miten vanha ja urautunut tahansa, -
hän voi löytää itsestään uusia ulottuvuuksia.
Hän voi löytää elämästä mielenkiintoisia kulmia, -
vaikka hän olisikin rutiineihinsa kangistunut -
ja kokisi, ettei elämässä ole enää mitään uutta.
Jos ihminen suostuu lähestymään elämää uudella tavalla, -
tutuista asioista voi tulla taas jännittäviä.
Kaikissa asioissa on erilaisia näkökulmia ja puolia.
Minusta se on ihanaa Jumalassa ja ihmisissä.
Matkaa itsensä sisälle ei ole aina katsottu hyvällä.
Jos joku poikkesi seurakunnan mantroista, -
häntä pidettiin kapinallisena.
Jos joku kyseenalaisti jotakin ja esitti miksi-kysymyksen, -
hän sai leiman otsaansa ja häntä tarkkailtiin.
Olen ollut ikäni hullaantunut miksi-kysymyksiin.
Se on johtanut minut usein pulaan.
Olimme Timin kanssa tällä viikolla parlamenttitalossa.
Saimme kurkistaa myös alahuoneen istuntosaliin.
Otin kameran esiin ja aloin räpsiä kuvia.
Ei ollut kieltotauluja.
Poliisivirkailija asteli salin toiselta puolelta -
suoraan minua kohti.
Jatkoin kuvaamista. En piilotellut sitä.
Hän kysyi: "Otitteko valokuvia?" Vastasin: "Otin."
Hän kysyi: "Voitteko poistaa ne?" Kysyin: "Miksi?"
Alahuoneesta tulee TV-kuvaa joka päivä.
Ei ole salaisuus, miltä se näyttää.
Mies, joka meidät toi sinne, oli nolona.
"Nuo yorkshirelaiset maalaistollot..."
Poliisivirkailija vaati, että poistan kuvat.
Poistin ne. En halunnut viettää yötä Towerissa.
En tiedä, kuuliko hän edes minua.
Tiedättehän oikosuljetun johdon? Hän muistutti sitä.
Aina kun kysyin "Miksi?" hän meni oikosulkuun.
"Ei voida laskea." "Älä kysy, miksi."
"En ota vastaan kysymyksiä. Poista kuvat. Älä kysy, miksi."
"Minua ei ole ohjelmoitu vastaamaan miksi-kysymyksiin."
Tervetuloa seurakuntaan!
Seurakuntaa ei ole ohjelmoitu vastaamaan miksi-kysymyksiin.
Tiedämme, mitä, milloin ja missä, -
mutta emme tiedä, miksi.
Maailman menestyvimmät ovat niitä, jotka ymmärtävät, miksi.
Ihmiset, jotka tietävät mitä, milloin ja miten, -
työskentelevät niille, jotka tietävät, miksi.
Miksi-kysymykset ovat aina kiehtoneet minua.
Jeesus kysyi mieheltä Betesdan altaalla, haluaako tämä parantua.
Mies vastasi: "Minulla ei ole ketään, joka auttaisi minua," -
"kun enkeli kuohuttaa vettä. Yritän mennä altaaseen," -
"mutta aina joku ehtii veteen ennen minua."
Näkökulmani asiaan on se, -
että mies oli jumissa tylsyneen pyrkimyksen laissa, -
kuten psykologit kutsuvat sitä.
Jos opettaisin hengellisestä, raamatullisesta laista, -
kaikki olisivat mielissään.
Koska puhun psykologiasta, monet nyrpistävät nenäänsä.
Psykologiset, lääketieteelliset, fyysiset ja hengelliset lait -
ovat kaikki Jumalan luomia.
Seurakunnassa ei pidetä laeista, jotka eivät ole hengellisiä.
Luulemme, ettei niistä ole meille hyötyä.
Jumala on kuitenkin luonut mielen ja ruumiin lakeja.
Hän on luonut suhteiden ja taloudenhoidon lakeja.
Niiden tuntemisesta on meille hyötyä.
Meistä monet ovat jumissa tylsyneen pyrkimyksen laissa.
En ole aina osannut pukea sanoiksi sitä, -
mikä minua rajoitti elämässä.
En osaisi pukea sitä sanoiksi, ellen olisi lukenut eri kirjoja, -
muitakin kuin Kuningas Jaakon Raamattua, -
keskustellut muidenkin kuin seurakuntalaisten kanssa, -
kokeillut uusia ajatustapoja ja tehnyt matkan sisälleni.
Tylsyneen pyrkimyksen laki astuu voimaan, -
kun halu ja mielikuvitus törmäävät elämässämme.
Silloin mielikuvitus voittaa aina.
Jos sanoisin Mattille tai kenelle tahansa teistä, -
tai ei sittenkään kenelle tahansa, koska jotkut ovat aika hulluja...
Jos sanoisin, että lavalla on lauta, -
ja pyytäisin teitä kävelemään laudalla, -
teistä monet suostuisivat oitis.
Se olisi helppoa.
Tulisitte ja kävelisitte laudalla ja menisitte takaisin istumaan.
Jos sanoisin, että nostan laudan 15 metrin korkeudelle -
kahden rakennuksen väliin ja pyytäisin kävelemään sillä, -
mielikuvitus alkaisi tuoda mieleen kuvia putoamisesta.
Siitä syntyy loukkaantumisen tai kuoleman pelko.
Se hävittää kiinnostuksen ja halun laudalla kävelemiseen.
Ei enää halutakaan ilmoittautua vapaaehtoiseksi. Andre suostuisi.
Andre haluaisi kävellä laudalla ylhäällä mutta ei lavalla.
Kaikilla on halu tehdä erilaisia asioita.
Halu saattaa törmätä mielikuvituksen kanssa.
Saatamme kuvitella, miten vaikea ja mahdoton tehtävä on.
Olen huomannut omasta ja muiden elämästä, -
että mielikuvitus yleensä voittaa.
Se kääntää pyrkimyksemme niin, ettemme luovumme siitä -
tai teemme sen huonosti ja valitamme seurauksista.
Joku saattaa haluta ammatinvaihtoa.
Hän alkaa kuvitella kaikkea vaivannäköä, vaikeuksia, -
pelkoa, riskejä, uuden kokeilemista, työttömyyslukuja, -
vakiintuneesta irti päästämistä ja uudelleenkoulutusta kypsällä iällä.
Ihminen haluaisi vaihtaa ammattia, -
mutta sitten hän kuvittelee, miten vaikeaa se on, -
joten mielikuvitus saa halun heikentymään.
Niinpä ihminen pysyy jumissa työssä, jota hän vihaa.
Joku voi haluta laihtua.
Sitten hän kuvittelee kaikista ihanista ruoista luopumista.
Sitten hän masentuu.
Halu laihtua törmää mielikuvitukseen -
ja ajatuksiin ponnistelusta, elämäntaparemontista, -
itsekurista ja kaikesta muusta laihduttamiseen liittyvästä.
Halu laihtua vaimenee. Pyrkimys on tapettu.
Ihminen pysyy ylipainoisena. Hänellä on halu laihtua, -
mutta mielikuvitus saa luovuttamaan pyrkimyksistä, -
joihin hänellä olisi ollut halua.
Joku haluaa vapautua riippuvuudesta.
Se on tuttua monille, joita seurakunnassamme yritetään auttaa.
Ihminen haluaa vapautua, mutta sitten hän kuvittelee, -
miten vaikeaa irti pääseminen on.
Hän pelkää luopumista ja tyhjiötä, joita riippuvuus jättää.
Halu vapautua vaimenee, koska ajatus työstä, jonka se vaatii, -
tuntuu niin ylivoimaiselta.
Se on käänteisen pyrkimyksen laki.
Israelilaiset halusivat Kanaanin maahan, -
mutta he näkivät, että siellä asuu jättiläisiä.
He alkoivat kuvitella, että jättiläiset nitistävät heidät.
He pitivät itseään heinäsirkkoina.
Heidän omat kuvitelmansa sammuttivat halun.
Tylsyneen pyrkimyksen laissa halu ja mielikuvitus törmäävät, -
ja mielikuvitus voittaa aina.
Siksi aloitin sanomalla, että olet monimutkainen olento.
Et tiedä, miksi olet sellainen kuin olet tai miksi jokin asia tapahtui.
Yritän selittää teille teitä.
Monilla on kyllä halu, mutta he eivät tiedä, mikseivät he onnistu.
He eivät onnistu, koska he kuvittelevat, -
mitä se maksaa ja miten epävarmaa se on.
Jos ihmisellä on taipumusta murehtia, olla negatiivinen, -
vältellä riskinottoa ja vastustaa muutosta, -
asia pahenee entisestään.
Hän toimii itse itseään vastaan.
Ihminen törmää uuteen ajatukseen. Hän alkaa haluta sitä, -
koska hän on ollut oikean- laisessa ympäristössä -
ja puhunut oikean- laisille ihmisille.
Sitten hän törmää Mitä jos -ajatukseen.
Hänellä on ystäviä, jotka muistuttavat Mitä jos -ajatuksista.
Niinpä hänellä on iso pino Mitä jos -kysymyksiä.
Ne tuntuvat niin ylivoimaisilta että halu sammuu nopeasti.
Hän soittaa ihmisille, joiden numeroa heillä ei pitäisi olla.
Hän pitää heitä järkevinä.
He saavat hänet luopumaan asioista, joita hän intoili.
Joskus toimimme itse itseämme vastaan.
Emme tiedä sitä, joten nuhtelemme pahaa henkeä, -
rukoilemme jotakin vastaan tai yritämme muuttaa ihmisiä -
tai olosuhteita.
Silti meistä tuntuu, että olemme uppoavassa laivassa.
Joskus puren kieleeni.
Hampaat ja kielet ovat samassa suussa.
Asiat, jotka on tarkoitettu toimimaan yhdessä, -
eivät aina toimikaan täydellisesti keskenään.
Joskus halu törmää mielikuvitukseen.
Syntyy ristiriitatilanne, johon etsimme ratkaisua ulkopuolelta.
Menemme rukousjonoon tai sielunhoitoon -
ja rukoilemme, tutkimme ja paastoamme enemmän, -
mutta siitä ei ole hyötyä, ellemme suostu tekemään sisäistä matkaa.
Sinä hallitset mielikuvitustasi. Se ei hallitse sinua.
CHERISH-NAISTENKONFERENSSI
NAISET OVAT KOKOONTUNEET JO KYMMENEN VUOTTA.
JOKAINEN SAA TULLA SELLAISENA KUIN ON.
PÖYTÄ ON KATETTU KAIKILLE NÄLKÄISILLE JA JANOISILLE.
SIELLÄ MONEN ELÄMÄ MUUTTUU JA UNELMAT TOTEUTUVAT.
SIELLÄ JUMALA JULISTAA MEILLE RAKKAUTTAAN.
SINUT ON KUTSUTTU JUHLAAN.
CHERISH-NAISTENKONFERENSSI 4.-6.6. TAI 7.-9.6.2012
EMÄNTÄNÄ CHARLOTTE GAMBILL
VIERAINA DONNA CROUCH, LUCINDA DOOLEY, NANCY ALCORN -
JA WATOTO-KUORO.
LISÄTIETOJA SAA KONFERENSSIN KOTISIVUILTA.
OLEN OIKEUDENMUKAISUUS.
OLEN VAPAUS.
OLEN TOIVO.
OLEN TULEVAISUUS.
OLEN MAHDOLLISUUS.
OLEN VALO.
OLEN USKO.
ROCKNATIONS-KONFERENSSI, 8. - 11.8.2012, BRADFORD, ENGLANTI
Suomennos: Marianne Tenetz