o
YLTÄKYLLÄINEN ELÄMÄ Kadotettuna 1/2
JUMALA ON PUOLELLAMME
Luomakunta kumartaa Jumalamme eteen
Valtakunnat vapisevat Hänen suuruutensa edessä
Valtava voima, majesteettius
Hän hallitsee iäti
Tämä sama Jumala on suuri Jumalamme
Hänen voimansa on meissä
Tämä sama Jumala on suuri Jumalamme
Me emme horju
Jumala on puolellamme
Kuka voi olla meitä vastaan?
Jumala on meidät pelastanut
Mikään ei voi meitä erottaa Jumalan rakkaudesta
Kaikkivaltias Jumala, me seisomme joukoissasi
Kohoamme vapaudessasi
Valtakuntasi hallitsee, seurakuntasi pysyy
Kunnia on Sinun iäti
Tämä sama Jumala on suuri Jumalamme
Hänen voimansa on meissä
Tämä sama Jumala on suuri Jumalamme
Me emme horju
Jumala on puolellamme
Kuka voi olla meitä vastaan?
Jumala on meidät pelastanut
Mikään ei voi meitä erottaa Jumalan rakkaudesta
Jumala on puolellamme
Kuka voi olla meitä vastaan?
Jumala on meidät pelastanut
Mikään ei voi meitä erottaa Jumalan rakkaudesta
Hän on Jumalamme. Me emme horju
Hän on Jumalamme. Me voitamme
Hän on Jumalamme. Me emme horju
Hän on Jumalamme. Yhdessä me seisomme
Hän on Jumalamme. Me emme horju
Hän on Jumalamme. Me voitamme
Tämä sama Jumala on suuri Jumalamme
Hänen voimansa on meissä
Tämä sama Jumala on suuri Jumalamme
Me emme horju
Kun kirjoitin Nimi ylitse muiden nimien -laulua, -
halusin muistuttaa, että Jumala on kaikkien tilanteiden yläpuolella.
Niin moni asia elämässä haastaa Jumalan lupaukset.
Niitä voi olla terveydessä, liiketoimissa tai ihmissuhteissa.
Haluan ihmisten ymmärtävän, että Jumalan nimi on voimallinen.
Jos panemme toivomme ja uskomme Häneen, -
voimme alkaa nähdä Jumalan lupausten käyvän toteen.
Laulu syntyi henkilökohtaisesta asiasta.
Minulla on ollut ongelmia munuaisten ja munuaiskivien kanssa.
Minut on leikattu viidesti. Olen maannut sairaalassa -
vakavasti sairaiden vieressä.
Laadin laulun myös itselleni rohkaisuksi.
Jos luotamme Häneen, näemme Hänen suunnitelmansa toteutuvan.
Oli ihmeellinen viikko. Saimme seurata kaivosmiesten pelastusta.
Sano: "Vau!"
Kaikkien reaktio pitäisi olla "vau".
Operaation monet näkökulmat olivat "vaun" arvoisia.
Niistä vähäisin ei ole insinööri- taito, joka pelasti miehet.
Jos turma olisi tapahtunut vuosia sitten, miehet olisivat kuolleet.
Sellaista teknologiaa ei olisi vielä ollut olemassa.
Pelastajien sitoutumisen aste oli valtava.
Pelastumisen todennäköisyys ei ollut suuri.
Miehet olivat 700 metriä maanpinnan alapuolella kalliossa.
Saimme seurata pelastusoperaatiota -
ja pelastajien yritystä ja sitoutumista.
Kaivosmiehet tulivat yksitellen kapselista.
Saimme seurata vastaanottajien riemua.
Odottakaa, kun Hollywood pääsee käsiksi tarinaan.
Luultavasti Schwarzenegger poraa kalliota päällään.
Saamme varmasti nähdä oheismainontaa.
Pelastuskapseli-avaimenperiä, T-paitoja, elokuvia, DVD-levyjä, -
videopelejä ja Wii-pelejä. Ne minulle tulevat mieleen.
Se on kai ihan oikeutettua.
WTC-iskujen jälkeen ihmiset ovat kertoneet tarinaansa.
Siitä ovat kertoneet iskuissa menehtyneiden omaiset -
ja iskuista selvinneet.
Ihmisen kertomus on ihmeellinen.
Kertomukset kaivosmiesten pelastusoperaatiosta -
tulevat olemaan ihmeellisiä.
Siitäkin tulee lopuksi historiaa.
Historia ei merkitse mitään, ennen kuin se saa kasvot.
Auschwitz ei koskettanut meitä henkilökohtaisesti, -
mutta kun tapaa sieltä selvinneen, -
keskitysleirin painajainen herää eloon.
Jumala on kapseloinut historian ihmisiin.
Se koskettaa ihmissydäntä.
Kun seurasin pelastusoperaatiota, käsitin jälleen, -
että me olemme Jumalan etsintä- ja pelastusoperaatio.
Etsimisessä on itseisarvoa.
Etsintään päätettiin ryhtyä.
Ensimmäiset porausyritykset epäonnistuivat.
Porauskuilun seinään tuli halkeamia.
Piti etsiä uusia keinoja.
Operaatioon käytettiin miljoonia dollareita.
Toivon, että pelastusoperaatio olisi käynnistetty, -
vaikka loukussa olisi ollut vain yksi kaivosmies.
Jos kyse olisi ollut läheisestämme, -
emme olisi sallineet muuta vaihtoehtoa kuin pelastamisen.
Samoin maailma havahtui Maddy-tytön etsintään.
Uskon, että ihmisellä on luontainen halu etsiä kadonneet, -
päättyipä etsintä hyvin tai epäonnisesti.
Usein kadonnutta ei löydetä, tai sitten hän löytyy kuolleena.
Se ei tarkoita sitä, että on etsitty turhaan.
Meidät on lähetetty etsimään, -
samalla tavoin kuin Jumala lähetti Poikansa etsimään meitä.
Jeesus tuli etsimään kadonnutta.
Hän vetää maailman suurinta etsintä- ja pelastusoperaatiota.
Jumala teki paljon enemmän pelastuksemme eteen.
Hän lähetti Poikansa.
Chilen pelastusoperaation hinnan voi laskea miljoonissa dollareissa.
Jumalan pelastusoperaation hintaa ei pysty laskemaan.
Jumala maksoi mittaamattoman hinnan meidän edestämme.
Jumala toimii yhä kauttamme.
Jumala tavoitti sinutkin jonkun kautta.
Tuo joku uskoi, -
että hänen tehtävänsä on ottaa muita mukaansa -
ja osallistua käytännön tasolla etsintä- ja pelastusoperaatioon, -
joka käynnistettiin tuhansia vuosia sitten -
ja jonka tarkoitus on löytää kadonneet.
Emme aina näe onnellisia loppuja.
Pyrkimyksemme tavoittaa kaupunkimme asukkaat, -
vangit, prostituoidut, päihteidenkäyttäjät ja kodittomat -
eivät aina johda onnelliseen lopputulokseen.
Etsintä on silti arvokasta.
Etsintä on arvokasta, vaikka se ei päätykään onnellisesti.
Meidän on jatkettava etsimistä, -
sillä etsiminen on kirjoitettu hengelliseen DNA:hamme.
Kerran mekin olimme kadonneita.
Mitä jos etsijät olisivat lopettaneet työnsä -
ja tyytyneet jo olemassa olevaan porukkaan ajatellen: -
"Meillä on täällä hyvä. Uudet vain sotkevat kuviomme."
Monissa seurakunnissa on omaksuttu senkaltainen asenne.
He rukoilevat kadotettujen puolesta ja laulavat lauluja, -
mutta lentosuunnitelma pysyy samana sunnuntaista toiseen.
Puheissa vaikutetaan kovasti, mutta tekojen tasolla ei.
Meillä on ainainen vaara luisua tuttuun ja turvalliseen.
Ihminen on perusluonteeltaan laiska.
Ihminen ei luonnostaan ole toimelias, uhrautuva ja sitoutunut.
Se ei ole seurakunnankaan perusluonne.
En halua turhaan korostaa seurakuntaamme, -
mutta uskon meidän käsittäneen sen viime vuosien aikana -
enemmän kuin ennen ja enemmän kuin muualla.
Matkustan paljon puhumassa eri maissa ja eri seurakunnissa.
En usko meidän vieläkään ymmärtävän tätä.
Tiedämme sen olevan oikein, joten koetamme hyväksyä sen.
En silti usko, että se on maailmanlaajan seurakunnan -
sisään rakennettu perususkonjärjestelmä.
En halua, että luisumme takaisin oletusarvoomme.
Elämme nyt joulunodotusaikaa.
Nyt kannattaa muistuttaa, mikä on seurakunnassa tärkeää.
Olette kuulleet geologiasta, biologiasta ja teologiasta.
Aion puhua nyt katologiasta.
Sitä ei löydy sanakirjasta, mutta voin keksiä uuden sanan.
Jos sitä käytetään paljon, se päätyy lopulta sanakirjaankin.
Jeesus oli maailman merkittävin katologi.
Katologia on hengellisen kadonneisuuden tutkimusta -
fyysisen eksymisen kautta.
Luuk. 19:10:ssä sanotaan, -
että Jeesus tuli etsimään ja pelastamaan kadonneita.
Kadonneiden tavoittaminen on aina ollut hankalaa seurakunnalle.
Se oli ja on yhä vaikeaa meillekin, -
koska emme ymmärrä kadonneita, vaikka mekin kerran olimme sitä.
Emme ymmärrä yleisöämme ja asiakkaitamme.
Emme ymmärrä tulevia perheenjäseniämme, -
työtovereitamme ja liittolaisiamme.
Kun emme ymmärrä jotakin, lähestymme sitä väärin.
Monet ymmärtävät, mitä se on negatiivisessa mielessä.
Ihmettelen sitä, miten moni meistä selvisi evankelioimisesta.
Ihmettelen, miten moni meistä tuli uskoon kaikesta huolimatta -
ja liittyi seurakuntaan, -
kaikesta hengellisestä vamman- tuottamusyrityksestä huolimatta.
Olemme karkottaneet enemmän ihmisiä Jeesuksen luota kuin Jeesuksen luo.
Emme ymmärrä seurakunnasta vieraantuneita ihmisiä.
Tähän saa uutta näkökulmaa, kun tutustuu eri kulttuureihin.
Englantilainen kulttuuri on vieraantunut seurakunnasta.
Sama pätee Eurooppaan.
Seurakunnasta vieraantuneet ovat hyvin kristinuskonvastaisia.
Tätä on jatkunut jo monen sukupolven ajan.
Kristinuskonvastaisuus on vain kasvamassa maassamme.
Meidän on ponnisteltava entistä kovemmin, -
jotta ymmärtäisimme paremmin yleisöämme.
Jos tämä olisi liikeyritys ja yrittäisimme myydä tuotteitamme, -
käyttäisimme paljon enemmän aikaa asiakaskunnan analysoimiseen -
johtaja- ja henkilökuntatasolla.
Haluaisimme kehittää lähestymistapojamme.
Katologiassa tärkeää on asiakaskunnan ymmärtäminen.
Olemme olleet toisaalta ylimielisiä ja tuomitsevia -
ja toisaalta piittaamattomia tai hyökkääviä.
Katologian näkökulma ei ole hyökkäävä.
Katologia asettuu toisen asemaan.
On tärkeää muistaa, että mekin olimme kerran kadonneita.
Meillä oli samat innostuksen ja pelon kohteet.
Sekä kristityt että seurakunnasta karkonneet vihaavat evankeliointia.
Kristityt eivät pidä siitä, koska se tuntuu tökeröltä ja nololta.
Uskosta osattomat eivät pidä siitä, koska olemme tökeröjä ja noloja.
Oletuksemme seurakunnasta vieraantuneista määräävät sen, -
mikä on lähestymistapamme.
Uskovan uskonjärjestelmä kehittyy uskonelämän ensimmäisinä vuosina.
Opetin aiemmin, -
että ihmisen uskonjärjestelmä kehittyy 8. ikävuoteen mennessä.
Kahdeksanteen ikävuoteen mennessä määräytyy, -
onko ihminen iloinen vai suru- mielinen, antelias tai pihi.
Samoin kehittyvät asenteet auktoriteetteihin, -
vastakkaiseen sukupuoleen, työhön ja rahaan.
Kun ihminen syntyy uudesti ja saa uuden elämän, -
ensimmäiset vuodet ovat tärkeitä uskonjärjestelmän kehittymisessä.
Siihen pätevät samat lainalaisuudet kuin lasten kasvattamiseen.
Mitä enemmän sääntöjä, sitä enemmän valtaa.
Silloin lapsi todennäköisemmin aiheuttaa vähemmän ongelmia.
Vaarana on, että teemme heistä itsemme klooneja.
Saatamme kasvattaa uskovia, jotka noudattavat sääntöjä -
mutta jotka eivät ole mukavia.
Saatamme polkea uuden uskovan persoonaa.
Teemme hienosta ja mukaansa- tempaavasta tyypistä -
onnettoman, jäykän, ahdasmielisen, tuomitsevan ja tosikkomaisen.
Viestitämme, että uskovan kuuluu olla sellainen.
En halua uudelle uskovalle samanlaista kehityskulkua.
Minä ja minunkaltaiseni kamppailevat yhä sen kanssa.
Minäkin olen ensimmäisen sukupolven uskova.
Minunkaltaisiani on maassamme paljon.
Tilanne toivon mukaan muuttuu tulevina vuosina.
Perheestäni kukaan ei osannut neuvoa minua.
Seurakunnassa opittiin matkimalla.
En tahdo tuomita ketään, -
mutta kukaan ei uskaltanut sanoa, miten asiat todella olivat.
Seurakunta ei kasvanut.
Pastori oli hyvä mies. Hän oli evankelista pastorin naamiossa.
Paimentaminen oli niin ja näin, mutta hän todella voitti sieluja.
Viisitoistakesäisenä kiersin hänen kanssaan -
pubeissa evankelioimassa viikonloppuiltaisin.
En ole sitä meiltä, että se on paras tapa.
Sain kosketuksen siihen ensimmäisinä tärkeinä vuosina.
En ole kadottanut sitä kipinää ikinä.
Jos uskonelämäni olisi alkanut eri tavalla, -
nyt minun olisi hyvin vaikeaa muuttaa itseäni niin, -
että kokisin enemmän hätää pelastumattomien puolesta.
Olen jäänyt yksikseni tämän asian kanssa monta kertaa.
Moni hieno ja läheinen ihminen on hylännyt minut tämän takia.
Olen joutunut hyvästelemään joitakin taloudellisia tukijoita.
He eivät halunneet olla seurakunnassa, -
joka yritti tavoittaa likaisia, haisevia, vaarallisia ja erilaisia.
Meidän sydämemme ja uskoakseni Jumalankin sydän särkyi, -
koska hartaasti toivomamme asia ei näyttänytkään toivotunlaiselta.
Kalat ovat haisevia. Ne pitää perata ja puhdistaa.
Ne eivät tule valmiiksi fileoituna kuten huippuravintoloissa.
Haluaisimme sitä, mutta se ei vain käy niin.
Ajatellaanpa, miten lähestymme seurakunnasta vieraantuneita.
Tällaista opetusta itse sain, -
kenties vaivihkaa kielenkäytön kautta -
tai kauemmin uskossa olleiden käytöksen kautta.
Heistä puhuttiin epäilevään ja hermostuneeseen sävyyn.
Heistä puhuttiin hyökkäävästi.
Asiayhteys ja ympäristö opettavat tehokkaammin kuin puheet.
Voimat, joita vastustin, muovasivat vaivihkaa ajatuksiani.
Ajattelin, että he ovat kapinallisia, Jumalaa vihaavia, -
onnettomia ja tyhjiä.
He tietävät loitontuvansa Jumalasta.
He pelkäävät kuolemaa ja ikuisuutta.
Siitä seuraa tietty lähestymistapa.
Pidämme sitä jumalallisena kohtaamisena.
Monet jumalalliset kohtaamiset ovatkin tarkoitettu meille opiksi.
Jumala haluaa muiden kautta auttaa meitä -
ja muovata meidän ajatteluamme ja asenteitamme.
En ole ikinä kuullut opetusta siitä, -
sillä olemme ylimielisiä ja pidämme itseämme muiden yläpuolella.
Siksi katsomme oikeudeksemme neuvoa ja paasata.
Kasvoin siihen seurakunnassa.
Olen tavannut monia pelastumattomia.
Olen työskennellyt monien pelastumattomien kanssa.
En aina kerro, mitä teen, koska se tappaa keskustelun, -
kuten hyvin tiedätte.
He eivät ajattele ikuisuutta.
He eivät odota jumalallista kohtaamista kanssasi.
He eivät pelkää kuolemaa.
He nauttivat elämästä. Heitä harmittaa, että sinä et nauti.
KUTSUMME KAIKKI TULEVAISUUDEN JOHTAJAT
NOSTAMME SUKUPOLVEA TAVOITTAMAAN SUKUPOLVEN
MITÄ ISOMPI UNELMA, SITÄ ISOMPI VAIKUTUS
Jumala voi tehdä mitä tahansa, kun tajuat olevasi Jumalan valittu.
Jumalalla on sinulle suunnitelma, toivo ja tulevaisuus.
Jumalan armon täytyy vallata sinut.
Ette ole seurakunnan tulevaisuus. Olette seurakunta tässä ja nyt.
ROCKNATIONS-KONFERENSSI 10. - 13.8.2011
Maailma pelaa varman päälle, mutta meidät on kutsuttu ottamaan riskejä
Maailma käskee vaikenemaan, mutta meidät on kutsuttu puhumaan.
Maailma käskee seuraamaan, mutta meidät on kutsuttu johtamaan.
Maailma latistaa, mutta meidät on kutsuttu olemaan sankareita.
Maailma yrittää nujertaa, mutta meidät on kutsuttu onnistumaan.
Maailma arvostaa vain voittajia, -
mutta meidät on kutsuttu puolustamaan heikkoja.
Miehiä ei ole kutsuttu häviämään joukkoon vaan loistamaan.
XCEL-MIESTENKONFERENSSI 2011 18. - 19.11.2011
Suomennos: Marianne Tenetz