o
YLTÄKYLLÄINEN ELÄMÄ Antamisen ajattelu uudestaan 4/4
SUURI NIMI
Nimesi kestää iäti
Suuruutesi säilyy muistoissa
Nimesi pysyy aina
Valosi on ikuinen
Armosi on ihmeellinen
Rakkautesi vallitsee aina
Niin kauan kun elän
Minä laulan, miten pelastit elämäni
Miten suuri on nimi Jeesuksen
Miten suuri on nimi
Nimesi kestää iäti
Suuruutesi säilyy muistoissa
Nimesi pysyy aina
Niin kauan kun elän
Minä laulan, miten pelastit elämäni
Miten suuri on nimi Jeesuksen
Miten suuri on nimi
Loputon rakkaus, ihmeellinen armo
Suloinen sointu, suuri nimi Jeesuksen
Jeesuksen
Loputon rakkaus, ihmeellinen armo
Suloinen sointu, suuri nimi Jeesuksen
Jeesuksen
Loputon rakkaus, ihmeellinen armo
Suloinen sointu, suuri nimi Jeesuksen
Jeesuksen
Loputon rakkaus, ihmeellinen armo
Suloinen sointu, suuri nimi Jeesuksen
Jeesuksen
Jeesus
Oi, Jeesus
Suuri nimi Jeesuksen
Oi, Jeesus
Suuri nimi Jeesuksen
Oi, Jeesus
Olemme kasvaneet joko puutteen tai yltäkylläisyyden asenteeseen.
Puute-asenne sanoo: "Jos annan kymmenykset," -
"minulle itselle ei jää riittävästi."
Se saa pelkäämään rahasta luopumista.
Siksi emme päästä irti rahasta.
Jos luovummekin rahasta, olemme hautajaistunnelmissa.
Suremme, kun uhrikoppa kulkee ohi. Haluamme mennä perässä.
Sitä pelko aiheuttaa.
Pelko yrittää hallita.
Olen kasvanut köyhässä perheessä, -
jossa ei ikinä ollut varaa mihinkään.
Yritimme tienata keräämällä limupulloja.
Emme saaneet ikinä mitään uutta.
Ostimme kerran uuden PVC-sohvan.
Äiti ei antanut ottaa suojamuovia pois sohvan päältä.
Sohvalla istuttiin harvoin.
Se oli salissa, jota ei koskaan käytetty.
Ahtauduimme keittiöön.
Saliin mentiin vasta, kun oli vieraita. Vieraita ei koskaan ollut
Tai vieraat eivät olleet salin arvoisia.
Jos lapsena kävi salissa, joutui ongelmiin.
Jos koski johonkin, se huomattiin heti.
Salin sohva oli uusi. Kukaan ei istunut sillä vuosiin.
Kaapissa oli juhla-astiat, joita ei koskaan käytetty, -
koska meillä ei ollut ikinä niin hienoja juhlia.
Emme olleet tarpeeksi hienoja niin hienoille laseille.
Äiti pelkäsi, että astiasto menee rikki.
Astiastoa ei käytetty, koska pelättiin, että se menee rikki.
Meillä oli se, mutta emme käyttäneet sitä, ettei se hajoa.
Olen päättänyt, ettei kodissamme ole mitään erityistä.
Saimme lahjaksi komeat kristalliset lasit.
Poika voi lähteä taustastaan, mutta tausta ei lähde pojasta.
Lasit olivat kaapissa. Ne olivat hienot.
On erityistä tietää omistavansa kristallilasit. En tiedä, miksi.
Ne ovat hienot verrattuna mainoslaseihin, joita meillä oli.
Kristallit olivat painavia.
Ne heijastivat värejä. Ne ovat kunnon lasia.
Näin televisiossa ohjelman, -
jossa kerrottiin hiljattain leskeksi jääneestä miehestä.
Mies kertoi, miten hän ikävöi vaimoaan.
Hän otti käteensä lasin ja puhkesi kyyneliin.
Haastattelija kysyi, oliko lasi ollut heille tärkeä.
Mies sanoi: "Ei. Saimme lasit 40-vuotishääpäivänä."
"Laitoimme lasit vitriiniin emmekä koskaan käyttäneet niitä."
"Nyt toivon, että olisimme käyttäneet niitä."
Sanoin: "Tuokaa ne lasit."
"Annetaan lasten juoda niistä kolaa ja vettä."
Ne hajosivat kaikki.
Ne hajosivat käytössä.
Jumala haluaa mieluummin, että hajoat käytössä -
kuin että kuolet vanhana ja kiiltelevänä -
ja niin että et ole auttanut ketään.
Kun Jumala lähetti mannaa, -
puute-asenteen omaavat ottivat enemmän kuin oli määrä.
Heidän turvansa oli mannassa, ei Jumalassa.
Heillä oli puute-asenne ja orjan asenne. He alkoivat hamstrata.
Mannan tulo loppui. Jumala halusi opettaa heille luottamisesta.
Raha lupaa valheellisesti turvan, onnen ja identiteetin.
Vain Jumala voi antaa ne.
Jos luottamus on rahassa eikä Jumalassa, -
suhde rahaan on lujempi kuin suhde Jumalaan.
Raha ei tee onnelliseksi.
Omaisutta rakastava jää onnettomaksi.
On kiva omistaa kivoja asioita, mutta ne ovat vain asioita.
Ne ovat vain taloja, autoja, koruja ja moottoripyöriä.
Niitä ei voi ottaa mukaansa, kun lähtee täältä.
Ihmiset eivät ole vain asioita.
Tämä voi kuulostaa oudolta.
Monilla ei ole varaa antaa, koska he eivät anna.
Virtaamisen periaatteen luonnollinen seuraus on se, -
että ihmisellä olisi varaa antaa, jos hän antaisi.
Asioita vain virtaa sinulle.
Saarnaajan kirjassa sanotaan: "Lähetä leipäsi vetten yli," -
"sillä ajan mittaan saat sen takaisin."
Vuorovesi tuo sen takaisin. Ei voi valita parasta virtaa.
Jokaiseen väistyvään vuoroveteen kannattaa heittää jotakin.
Saat jotakin takaisin varmasti.
Kenties saat jotakin, mistä joku toinen luopui.
Heitetään jotakin vuoroveteen.
On hienoa, jos poikkeuksellisesti annoit tänään rahaa, -
mutta kuten sanotaan, ei yksi pääsky tee kesää.
Kertaluontoinen antaminen on vasta kokeilua, ei anteliaisuutta.
Haluamme, että tästä tulee virtaava elämäntyyli.
Monilla ei ole varaa antaa, koska he eivät anna.
Jumala sanoi Hagg. 1:9-11:ssä: -
"Viette sadon kotiinne, mutta minä puhallan sen pois."
"Ajattelette vain omaa taloanne, vaikka temppelini on raunioina."
Ajattelet, ettei sinulla ole varaa antaa, -
etkä käsitä, ettei Jumala anna nauttia siitä, mistä pidät kiinni.
Siitä osa kuuluu elämän virtaan.
Jos pitää kiinni kaikesta, se, mistä pitää kiinni, -
muuttuu haisevaksi ja kelpaamattomaksi.
Vaikutus on päinvastainen.
Siirsit sen pois lisääntymisen virrasta.
Jumala sanoo puhaltavansa pois sadon.
Omaisuudesta nauttimisenkin takana on se, -
että Jumala antaa meidän nauttia siitä.
Toivon, että olisin oppinut tämän jo varhain.
Omaisuudesta nauttiminen ei perustu omaisuuteen, -
vaan siihen, että Jumala sallii meidän nauttia siitä.
Saarn. 5:19: "Jumala antaa rikkautta ja omaisuutta" -
"ja sallii ihmisen iloita kaiken vaivannäön keskellä."
Tiedän monia, joilla on paljon omaisuutta -
mutta jotka eivät pysty iloitsemaan siitä.
Minulle on tarjottu illallisia maailman hienoimmissa ravintoloissa
Olen syönyt asuinpaikkakuntiensa rikkaimpien kanssa.
He ovat olleet monimiljonäärejä liikemiehiä.
Minulla ei olisi ollut varaa syödä niin kalliissa paikoissa.
He käskivät minun tilata, mitä haluan.
Kun tulee siitä taustasta kuin minä, sitä syö vaikka ei ole nälkä.
En itse ostaisi hummeria, mutta kaveri maksoi.
Työntekijä selosti, mitä on ruokalistalla.
Sellaisia ruokia ei saa sieltä, missä tavallisesti käy syömässä.
Pidän hummerista. Ravintolassa oli hienoa hummeria Mainesta.
Se on tunnettua Amerikassa.
Kokki kertoi, miten se valmistetaan.
Minua nolotti pyytää hummeria, koska kuulin äidin äänen sanovan: -
"Älä ole ahne."
Puhuin siitä, että tietyt asiat kehittyvät 8. ikävuoteen mennessä.
Lapsena saimme rahaa, kun veimme kierrätyspulloja kauppaan.
Saimme rahaa äidiltä, sukulaiselta tai työstä.
Menin usein kalakauppaan.
En nähnyt tiskin taa. Se harmitti minua vuosia.
Näin vain käden, joka ojensi asioita.
Tiesin, että siellä myytiin kalaa. En koskaan saanut sitä.
Meillä oli varaa vain perunaan.
Jos olisin säästänyt, olisin voinut ostaa perunoiden sijaan kalaa.
Kalan ostamista pidettiin tuhlailuna.
Kun menimme omien lastemme kanssa kalakauppaan, -
emme aina suostuneet ostamaan kalaa.
Jos ostimme kalaa, jaoimme sen, -
mikä oli aina virhe lastemme kanssa.
Nyt monilla on varaa ostaa asioita.
Joskus sanon ravintolassa: "En halua jälkiruokaa," -
"mutta jos tilaat tuon, maistan sitä."
Joskus kaveri haluaakin jotakin muuta.
Siitä voi sukeutua kiivas väittely.
Miksei tilata molempia?
Kumpikin saa, mitä haluaa.
Maistetaan ja lähetetään ruoka takaisin.
En tarkoita valittamista.
Ne, jotka tapaavat tehdä niin, nauroivat.
"Tein niin yhtenä päivänä."
Kävin kahvilassa. Charlotte ja Steve olivat olleet siellä.
Charlotten keitossa oli ollut koiperhonen.
Hänen ei tarvinnut maksaa, ja lisäksi hän sai lahjakortin.
Tarjoilija pahoitteli sitä meillekin.
Sanoin: "Hän kuljettaa koiperhostaan kaikkialle."
Hän on syönyt ilmaiseksi perhosensa avulla vaikka missä.
Kysyin, oliko hän syönyt keiton jo lähes kokonaan. Oli.
Hän pudottaa koin kulhoon, kun hän on lopettelemassa syömistä.
Annan teille ideoita.
Tätä ei kerrottu Twitterissä.
Minä ja koiperhoseni
Sen ansiosta olen säästänyt ison summan.
Ota jälkiruoka, maista pari lusikallista, -
nojaa taaksepäin ja katso, kun se viedään pois.
Se maksaa kuusi puntaa.
Toinen saa sitä, mitä hän halusikin, -
eikä hänen tarvitse tilata kaverin mieliksi sitä, mitä hän ei halua.
Söin ravintolassa maukasta hummeria.
Kysyin, mitä kaveri tilasi.
Hän sanoi: "Ravintolassa tarjotaan erikoisruokaa."
"Tilasin raejuustoa."
"Minulla on ollut ruoansulatus- vaivoja jo 15 vuoden ajan."
"Elämäni liikemaailmassa on ollut niin stressaavaa."
"Minulla on ollut mahahaavoja."
"En voi tilata ruokalistalta muuta."
"Elämäni on ollut niin stressaavaa, että olen sairastunut."
Varakas voi nukkua kultavuoteessa, mutta vain Jumala voi antaa levon.
Sitä Salomo tarkoitti sanoessaan, -
että vain Jumala voi sallia meidän nauttia omaisuudesta.
Mitä hyvää siitä on, jos ihminen voittaa koko maailman -
mutta ei pysty iloitsemaan auringonlaskusta -
tai vastaleikatun nurmikon tuoksusta -
tai ei pysty hymyilemään?
Kävelin eilen Ilkleyssä.
Katusoittaja oli aloittamassa työtään.
Hän oli laittamassa hattua maahan.
Hän hymyili minulle ja toivotti hyvää huomenta.
Pudotin hänen hattuunsa pari puntaa.
Hän ei ollut aloittanut vielä soittamista.
Annoin hänelle rahaa hymystä ja hyvän huomenen toivotuksesta.
Hän tienaisi varmasti sillä enemmän kuin soittamisella.
Kaupoissakaan ei aina olla niin ystävällisiä.
Haitarinsoittaja kerjäsi kadulla rahaa.
Hän ei edes soittanut vielä, mutta annoin hänelle rahaa.
Päätin antaa miehelle rahaa mitään sanomatta.
Hän kylvi elämääni jotakin muuta kuin musiikkia.
Hänellä oli oma vartin vallankumouksensa.
Sitä Haggai tarkoittaa sanoessaan Jumalan puhaltavan pois omaisuudet.
Ihminen ajattelee vain omaa taloaan.
Hän pitää itsellään asioita, jotka kuuluvat Jumalalle.
Jumala sallii ihmisen iloita omaisuudestaan.
"Se on Jumalan lahja", sanoi Salomo.
Jeesus ei sanonut: "Tarvitset enemmän rahaa," -
"jotta voit tulla onnelliseksi."
Emme tarkoita sitä.
Toivottavasti sinua ei aamuisin saa liikkeelle se, -
että saat pankkiin muutaman lantin lisää.
Jos kristityistä 80 prosenttia ei anna kymmenyksiä, -
mitä se kertoo asenteestamme rahaan?
Jotkut sanovat, että kymmenykset kuuluvat Vanhaan testamenttiin.
Kuinka paljon enemmän meidän pitää antaa uuden liiton aikana?
Kaikki voivat antaa kymmenen prosenttia.
Jumala käskee antaa kymmenen prosenttia.
Kaikki voivat osallistua.
Niin köyhä kuin rikaskin voivat antaa kymmenen prosenttia.
Se on hieno suunnitelma.
Anna kymmenykset ja odota, mitä saat vastineeksi.
Kymmenykset eivät sitä paitsi ole antamista. Se on tuomista.
Ei voi antaa sellaista, mikä ei kuulu itselle.
Voi antaa uhrin, mutta kymmenykset kuuluvat Jumalalle.
Verojakin kannetaan, ei makseta.
Samoin on kymmenysten laita. Jos emme tuo kymmenyksiä, -
muukaan omaisuus ei pysy Jumalan virrassa.
Kymmenykset on Jumalan paras taloudenhoitosuunnitelma.
Se auttaa pitämään rahat elämän virrassa.
Kymmenysten laiminlyöminen historian aikana -
ei ole saanut Jumalaa muuttamaan mieltään.
KUTSUMME KAIKKI TULEVAISUUDEN JOHTAJAT
NOSTAMME SUKUPOLVEA TAVOITTAMAAN SUKUPOLVEN
MITÄ ISOMPI UNELMA, SITÄ ISOMPI VAIKUTUS
Jumala voi tehdä mitä tahansa, kun tajuat olevasi Jumalan valittu.
Jumalalla on sinulle suunnitelma, toivo ja tulevaisuus.
Jumalan armon täytyy vallata sinut.
Ette ole seurakunnan tulevaisuus. Olette seurakunta tässä ja nyt.
ROCKNATIONS-KONFERENSSI 10. - 13.8.2011
Maailma pelaa varman päälle, mutta meidät on kutsuttu ottamaan riskejä
Maailma käskee vaikenemaan, mutta meidät on kutsuttu puhumaan.
Maailma käskee seuraamaan, mutta meidät on kutsuttu johtamaan.
Maailma latistaa, mutta meidät on kutsuttu olemaan sankareita.
Maailma yrittää nujertaa, mutta meidät on kutsuttu onnistumaan.
Maailma arvostaa vain voittajia, -
mutta meidät on kutsuttu puolustamaan heikkoja.
Miehiä ei ole kutsuttu häviämään joukkoon vaan loistamaan.
XCEL-MIESTENKONFERENSSI 2011 18.-19.11.2011
Suomennos: Marianne Tenetz