o
YLTÄKYLLÄINEN ELÄMÄ Voima tulla riskinottajaksi 1/4
Monet välttelevät riskinottoa elämässään.
Uskon, että se johtuu kulttuuristamme.
Emme itse edes huomaa sitä.
Olin matkalla Singaporessa ja Indonesiassa.
Ero maiden välillä näkyi selvästi.
Toisessa vallitsi järjestys ja rauha.
Ihmiset vaikuttivat kuuliaisilta.
Paikka oli siisti. Singaporessa on laki jokaista asiaa varten.
Purkan kadulle sylkäisemisestä voi saada vankilatuomion.
Laissa määrätään tarkasti, miten katu ylitetään.
Tuntuu siltä, ettei Singaporessa ole lainkaan rikollisuutta.
Kaikki on vakaata ja steriiliä. Ihmiset ovat kuuliaisia.
Jakartassa Indonesiassa oli täysi kaaos.
Singaporen asukasluku on 4 milj. ja Jakartan 12 miljoonaa ihmistä.
Sade aiheutti liikennetukoksen.
Moottoripyöräilijät olivat pysähtyneet siltojen alle.
Miljoonat autot olivat jumissa, -
koska jotkut olivat pysähtyneet sateensuojaan.
Singaporessa olisi joutunut vankilaan siitä hyvästä.
Jakartassa kaikki tekivät niin kuin halusivat.
Siellä vallitsi kaaos Singaporeen verrattuna.
Taisin pitää Jakartasta enemmän, -
koska siellä elämä ei ollut niin rajoitettua.
Ihmiset olivat vapaita ja oma-aloitteisia riskinottajia.
Indonesian talous on jatkanut kasvamistaan.
Kysyin, miten indonesialaiset ovat kokeneet luottokriisin, -
koska Euroopassa monet ovat joutuneet vaikeuksiin.
Kysyin, eikö taloustilanne huoleta heitä.
Yksi oli asunut jonkin aikaa Euroopassa.
Hänen mielestään eurooppalaiset ovat kovia murehtimaan.
Hän sanoi, että Indonesiassa ei tiedä, elääkö huomenna.
Siellä on ollut viisi pommi-iskua, tsunami, kolme isoa tulvaa -
ja kaksi maanjäristystä.
He elävät tätä päivää ja hetkeä.
He ottavat riskejä, koska tämä voi olla viimeinen päivä.
Käsitin, että kulttuuri muovaa asenteitamme.
Tämä liittyy riskeihin ja moneen muuhun asiaan.
Kulttuuri ja edistys ovat varastaneet meiltä asioita salaa.
Elinympäristö on maailman suurin varas.
Emme edes tiedä, että meiltä on varastettu jotakin.
Olemme menneet tietämättämme mukaan asioihin.
Ympäristö ja kulttuuri ryöstävät meiltä salassa asioita.
Jumala tahtoo, että solmimme kansainvälisiä yhteyksiä.
Sitä tapaa jonkun, jota eivät sido samat kulttuurisäännöt.
Se auttaa näkemään, että asioita voi tehdä toisinkin.
Se on kansainvälistymisestä saatu hyöty.
Saatamme tietämättämme törmätä kulttuurisidonnaiseen sääntöön, -
joka luo esteitä ja saa karttamaan riskinottoa.
Kulttuuria ei voi korjata lainaamalla raamatunjakeita.
Sitä ei voi muuttaa huutamalla tai julistamalla sitä erilaiseksi.
Täytyy tutkia syyn ja seurauksen suhteita.
Seurakunnissa hoidetaan seurauksia, mutta ei ymmärretä syitä.
Olen vanhempana oppinut pitämään historiasta.
Vaikutukset ympärillämme ovat seurausta jostakin.
Jos tutkimme syitä, voimme vaikuttaa seurauksiin.
Tämä voi olla sukupolveen liittyvä asia.
Opettelemme ajattelemaan sukupolvia.
On totuttu ajattelemaan, että meidät noudetaan emoalukselle.
Seurakunnasta on tullut itsekäs, kun se on ajatellut niin.
Emme tiedä sitä varmaksi. Siihen ei pidä nojautua liiaksi.
Meidän on ajateltava lapsia ja lastenlapsia.
Länsimaissa on huomattavissa tietty riskinottokyvyn puute.
Sillä on seurauksia.
Minusta aihe ansaitsi oman opetustuokionsa.
Jumala ei ole riskinottaja.
Jumala ei ota riskiä ihmisten suhteen.
Se on mahdotonta kaikkitietävälle.
Jumala on immuuni riskeille.
Jumalallinen elämä on täynnä riskinottoa ja yllätyksiä.
Päätöksiimme ja tehtäviimme liittyy aina riskejä.
Jumala ei halua, että elämä on riskitöntä.
Ota elämässäsi riskejä. Tarvitset niitä.
Riskinotto kasvattaa ja muovaa meitä.
En tarkoita holtittomuutta.
Yhden yltiöpäisyys on jonkun toisen mielestä lastenleikkiä.
Ruohon ja kukan välinen ero ei ole maataloudellinen tai biologinen.
Ero syntyy aistimuksessa.
Riskiä ei voi määrittää yleismaailmallisesti.
Siihen vaikuttaa esimerkiksi kulttuuri.
Siksi ei voida määritellä, mikä on riskiä ja yltiöpäisyyttä.
Minusta on yltiöpäistä -
laskea 130 km:n tuntinopeutta jäisellä kelkkaradalla.
Se on helppoa sellaiselle, joka harrastaa kelkkailua.
Meidän on oltava varovaisia, -
kun ryhdymme tuomitsemaan riskinottajia.
Heidän riskinsietokykynsä voi olla parempi kuin meidän.
Riski on suhteellista.
Haluan puhua sukupolvista.
Ajassamme on meneillään salaliitto, -
joka on piilotettuna kulttuuriimme ja ympäristöömme.
Se tuottaa riskinottoa kaihtavia lapsia.
Olemme kasvattamassa riskinottoa kavahtavan sukupolven.
Ihmiskunta joutuu maksamaan siitä, ellemme käännä kehityksen suuntaa.
Kaikkialla ei niin murehdita lasten turvallisuudesta.
Amerikkalaiset ja englantilais- eurooppalaiset ovat ylihuolehtivia.
Ylisuojeleva vanhemmuus ei ole yleistä maailman mittakaavassa.
6-7-vuotiaat lapset kävelevät yksin koulumatkat -
Espanjassa, Ranskassa ja Italiassa.
Italiassa on vilkkaita leikkikenttiä, -
joilla vanhemmat loistavat poissaolollaan.
Norjassa on kehitelty leikkikenttiä, -
jotka kannustavat lapsia riskinottoon.
Meillä lapset eivät saa olla leikkikentällä ilman aikuista.
Kaikkialla on varoituskylttejä. Tuntuu, että hauskanpito kielletään
Joskus valvojat kiertävät kieltämässä lapsia.
Kyse on sentään leikkikentästä. Lasten on tarkoitus leikkiä siellä.
Vanhemmat ovat vainoharhaisia sen suhteen, -
että lapset voisivat tehdä jotakin vaarallista.
Sanon tämän herätyshuutona.
Ellemme ymmärrä, että kasvatamme lapsiamme -
riskinottoa kaihtavassa kulttuurissa, -
tuotamme nössöjen sukupolven.
He eivät yritä mitään itse. He kavahtavat päätöksentekoa.
50-, 60-, 70- ja 80-luvulla lapsuutensa viettäneiden -
ei olisi pitänyt selvitä hengissä, -
koska pinnasänkymme oli maalattu kirkkailla lyijymaaleilla, -
joita maistelimme.
Lääkepurkeissa ei ollut lapsiturvallisia korkkeja.
Ovissa ei ollut lapsilukkoja. Pannuilla oli luvallista leikkiä.
Ajoimme pyörällä ilman kypärää varvassandaalit jalassa.
Olimme pujotelleet pinnahelmiä pinnoihin.
Meillä ei ollut autoissa turvavöitä eikä turvatyynyjä.
Oli hienoa päästä etupenkille.
Joimme vettä puutarhaletkuista.
Se maistui samalta, koska se on samaa vettä.
"Vetemme tulee arteesisesta kaivosta Sveitsin vuorilta."
Eikä tule. Se tulee Englannin kanaalista.
Eräs saarnaaja, jääköön hänen nimensä mainitsematta, -
löysi Jeesuksen kastepaikan Jordanilta.
Nyt hän pullottaa vettä ja myy sitä 30 dollarilla.
Eikö se ole laitonta? Ei Jordanvirtaa voi myydä.
Jos voi...
Smith Wigglesworth on haudattu näille kulmille.
Yrittäjähenki viriää.
30 dollaria on hieman kohtuutonta. Pyytäisin 15.
Söimme laardilla voideltuja leipiä.
Nyt moisesta saisi pahoinpitelysyytteen.
Joku ihmettelee, mitä on laardi.
Söimme voileipävanukasta. Joimme sokeroitua porevettä.
Emme olleet lihavia, koska leikimme aina ulkona.
Haloo, ihmiset!
Jos haluatte laihempia lapsia, antakaa niiden liikkua.
Neljä kaveria joi samasta pullosta. Kukaan ei kuollut.
Rakensimme romuautoja.
Ajoimme täyttä vauhtia alamäkeen, ilman jarruja.
Törmättyämme nokkospuskiin ja seiniin muutaman kerran -
keksimme itse ratkaisun.
Lähdimme aamulla ja leikimme koko päivän.
Kunhan palasimme kotiin ennen pimeää, kukaan ei kysellyt.
Ei ollut kännyköitä. Se ei haitannut ketään.
Lähdin kaverien luo. Äiti ei tiennyt, missä liikuin.
Nykyään vanhemmat joutuisivat vankilaan heitteillejätöstä.
Olimme poissa tuntien ajan.
Meillä ei ollut pleikkareita, videopelejä, kaapelikanavia, -
DVD-elokuvia, matkapuhelimia, tietokoneita eikä internetiä.
Meillä oli ystäviä.
Ei virtuaaliystäviä vaan todellisia ihmisiä.
Menimme ulos, ja aina löytyi kavereita, -
kun pelasimme ja leikimme.
Hypimme narulla ja pelasimme katu- pesistä. Joskus pallo osui ikävästi
Putoilimme puusta. Saimme haavoja. Luita katkeili.
Kukaan ei nostanut syytettä. Niitä kutsuttiin onnettomuuksiksi.
Nykyään ei uskalla edes puhua onnettomuuksista.
Se on muka vastuunpakoilua.
Otimme onnettomuuksista opiksemme.
Tappelimme. Löimme. Saimme mustelmia. Opimme pääsemään yli.
Sanoimme: "Anti tulla."
Sovimme, että asia selvitetään koulun jälkeen.
Ratkaisimme riidan nyrkeillä. Voittaja oli oikeassa.
Olimme mustelmilla ja ruhjeilla, mutta riita oli ratkaistu.
Siitä ei seurannut kuukausien puhumattomuutta ja kyräilyä.
Asia hoidettiin mies miestä vastaan.
Kävelimme ystävien luo.
Kävelimme myös kouluun. Isä tai äiti ei vienyt meitä.
Keksimme pelejä kepeistä ja palloista.
Söimme ötököitä.
Silmämme eivät pudonneet, vaikka niin väitettiin.
Ötökät eivät eläneet sisällämme ikuisesti.
Pyörä kuljetti kerrallaan seitsemääkin.
Pidimme takkia vain hupusta.
Kaikilla oli hupparit. Myös Gertrudilla.
Sinullakin oli joskus huppari.
Gertrud on 97-vuotias.
Hän piti hupparia, ajoi pyörällä ja joutui vaikeuksiin.
87-vuotias
Sillä on väliä, kun on 8-kymppinen.
Vanhemmat eivät pelastaneet nahkaamme, jos rikoimme lakia.
He olivat poliisin puolella.
Poliisimies läimäisi minua kerran takaraivolle, -
koska käyttäydyin huonosti naapurin rouvaa kohtaan.
Poliisi sanoi: "Ole kunnolla, senkin ketale."
Nyt tuo poliisimies joutuisi vankilaan.
Sain korvapuusteja kaikilta naapureilta.
Intialaisen sananlaskun mukaan kasvatus on koko kylän tehtävä.
Jos näkee toisen lapsen käyttäytyvän huonosti, -
hänelle voi antaa korvatillikan, pitää puhuttelun ja -
ja kertoa lapsen äidille.
Nykyään ei voi sanoa mitään pahaa kenenkään kullannupusta, -
vaikka nämä murtautuisivat naapuritaloon.
Eihän heidän kultansa tee mitään väärää.
Sukupolvi, jossa meistä monet ovat kasvaneet, -
on tuottanut riskinottajia, ongelmanratkaisijoita -
ja keksijöitä.
Viimeksi kuluneiden 50 vuoden ajan -
innovaatioiden määrä on kasvanut räjähdysmäisesti.
Meillä oli vapaus epäonnistua.
Jos olet yksi näistä, onneksi olkoon.
Kun luin listaa, moni huokaili järkytyksestä.
Moni toivoisi, että elämä olisi samanlaista vielä 2000-luvulla.
Millaisen sukupolven me kasvatamme, -
kun meitä muovanneet avaintekijät ovat kadonneet?
Puhuin jokin aika sitten teineistä.
Ennen 1940-lukua ei puhuttu teineistä.
Aina ovat olleet lapset ja aikuiset.
Lapsuuden ja aikuisuuden välissä ei ollut 15 vuotta, -
jolloin menetetään järki, käytetään päihteitä, -
velttoillaan, eletään vanhempien siivellä, ollaan vastuuttomia, -
suoritetaan hyödyttömiä kursseja loputtomasti -
ja lykätään työnhakua.
Nuoruudesta on tullut hämärävyöhykettä.
Paavali sanoi: "Olin lapsi, ja sitten minusta tuli mies."
Hän ei ollut välissä ärsyttävä riiviö.
Ei enää ymmärretä, miten ihminen kehittyy.
200 vuotta sitten 12-vuotiaat olivat sotaväessä.
Jotkut olivat siinä iässä jo laivojen kapteeneja.
Nykyään sankaritekona pidetään sängyn petaamista -
tai viestin välittämistä vanhemmille.
Ongelmana on se, ettei nuorilta odoteta mitään.
Emme myöskään saa mitään vastineeksi.
Kompuroin eteenpäin kaitaa tietä
Yritin löytää tien taivaaseen
Se on ainoa asia, joka pitää tietää
Jos kaipaan suuntaa, kysyn vain
Voisiko tämä olla se tie?
Onko tämä ainoa tie? Niin ohut ja kapea
Turvallisin paikka
Haluan vain nähdä Vapahtajan kasvot
Ajattelen ikuisuutta kanssasi
Ei kyyneleitä, ei surua eikä kipua
Askel askeleelta pääsen lähemmäs
Voisiko tämä olla se tie?
Onko tämä ainoa tie? Niin ohut ja kapea
Turvallisin paikka
Haluan vain nähdä Vapahtajan kasvot
Haluan nähdä Hänen kasvonsa
Johda minua eteenpäin
Johda minua eteenpäin, Vapahtaja
Haluan päästä perille. Johda minua eteenpäin
Kun tie on pilvinen enkä ymmärrä
Johda minua eteenpäin
Kun jalkani väsyvät ja kompuroin polulla
Ajattelen pois poikenneita
He yrittävät löytää rauhaa muulta tieltä
Ehkä voimme saada heidät näkemään
Että tämä on tie
Tämä on ainoa tie. Niin ohut ja kaita
Turvallisin paikka
Haluan vain nähdä Vapahtajan kasvot
Johda minua eteenpäin
Kun jalkani väsyvät, johda minua eteenpäin
Kun en ymmärrä, johda minua eteenpäin
Kun tie on pilvinen, johda minua eteenpäin
Hei tytöt! Tervetuloa Cherish 2010 -naistenkonferenssiin.
Tuhannet naiset tulevat nauttimaan yhteisestä ajasta.
Tänä vuonna kysymme, kenet haluat kutsua elämääsi.
Tule mukaan. Konferenssi muuttaa koko elämäsi.
Luvassa on paljon ylistystä, naurua ja siunaamista.
Olen siellä, toivottavasti sinäkin tulet.
Sinut on nyt virallisesti kutsuttu.
ROCKNATIONS-TYÖN 10-VUOTISJUHLA
NUORTA SUKUPOLVEA KASVATTAMASSA
ERIKOISVIERAANA PARACHUTE BAND
ISÄNTÄNÄ STEVE GAMBILL
Ohjelmiamme voi katsella ja ladata Internetistä.
Podcasteja voi ladata iTunes-musiikkikaupasta.
Lataukset ovat ilmaisia.
Ohjelman kotisivulta voi tilata opetuksia mp3-tiedostoina -
ja laulukirjoja PDF-tiedostoina.
Lisätietoja saa ohjelman kotisivuilta.
Suomennos: Marianne Tenetz