o
YLTÄKYLLÄINEN ELÄMÄ Kohtalo 3/4
Voimasi on voimaani nyt.
Rakkautesikin on nyt minun rakkauttani.
Sydämeni lyö sydämesi tahtiin.
Nyt en enää elä minä.
Lausun rohkeasti rukouksen.
Suo minulle tämä.
Haluan nähdä silmilläsi. Haluan tuntea laillasi.
Haluan rakastaa tätä maailmaa tavallasi.
Syvennä rakkauttani. Vahvista sydäntäni.
Menen puolestasi. Lähetä minut.
Menen voimassasi.
Rakkaudestasi, Sanastasi elän ja hengitän.
Totuus sydämessäni, vapautesi.
Haluan vain Sinua enemmän.
Lausun rohkeasti rukouksen.
Suo minulle tämä.
Haluan nähdä silmilläsi. Haluan tuntea laillasi.
Haluan rakastaa tätä maailmaa tavallasi.
Syvennä rakkauttani. Vahvista sydäntäni.
Menen puolestasi. Lähetä minut.
Lähetä minut.
Voimasi on voimaani nyt.
Rakkautesikin on nyt minun rakkauttani.
Haluan nähdä silmilläsi. Haluan tuntea laillasi.
Haluan rakastaa tätä maailmaa tavallasi.
Syvennä rakkauttani. Vahvista sydäntäni.
Menen puolestasi. Lähetä minut.
Kohtalo on tavaton sana.
Minulle se määrittää seurakuntaa ja uskovia.
Sunnuntaina opiskelija, joka oli käymässä täällä ensi kertaa, -
tuli antamaan minulle nuhteita pitämästäni saarnasta.
Hän oli ihan kuin minä vuosia takaperin.
Hän oli pohtija. Ainakin hän oli kuunnellut.
Eräs seikka vaivasi häntä.
Hän oli tutkinut Raamatusta kohtaloa.
Ainoa asia, jonka hän oli löytänyt, oli kuolema. Jokaisen täytyy kuolla
Hän piti outona ajatusta kohtalosta ennen kuolemaa.
Kehotin häntä pysymään kuulolla.
Kenties opetussarja antaa hänelle uusia ajatuksia.
Itsekin olen kasvanut seurakunnassa, -
jossa ei opetettu kohtalosta.
Uskoimme, että kohtalomme oli kuolla ja mennä taivaaseen.
Taivas on kohteemme.
Kohtalo ja kohde ovat aivan eri asioita.
Ilokseni pystyin kiistämään opiskelijan väitteet.
Emmehän olisi koskaan pelastuneet, -
jos uskovien kohtalona olisi vain päästä taivaaseen.
Kohtalomme on poistua tästä rakennuksesta, kun kokous on ohi.
Me kaikki voimme olla siitä samaa mieltä.
Samalla tavalla kohtalomme on lähteä tästä maailmasta.
Emme kuitenkaan tiedä, -
mistä ovesta ihmiset poistuvat.
Kohtalomme tällä puolella on ratkaista se.
Tätä huonetta voi verrata maailmaan.
Kohtalomme on poistua täältä, mutta emme tiedä, mistä ovesta.
Emme tiedä, menevätkö ihmiset taivaaseen vai helvettiin.
Siispä kohtalomme on antaa ihmisille suuntaohjeita.
Kuvitellaan, että olisi kaksi tietä Lontooseen.
Toinen tie olisi turvallinen.
Toinen tie johtaisi kohti jyrkännettä ja kuolemaa.
Yrittäisin ohjata ihmisiä oikealle tielle.
Sitä varten täytyy tietää, että on olemassa kaksi tietä.
Ajatus kohtalosta muuttaa käyttäytymistämme, -
kun ymmärrämme, että on olemassa kaksi määränpäätä.
Me olimme menossa helvettiin, -
kunnes joku kertoi, että on olemassa toinenkin vaihtoehto.
Voimme ohjelmoida autopilottimme poispäin ikuisesta kadotuksesta.
Kohtalo on toki paljon monimutkaisempi asia.
En tiedä, puhutteleeko tämä sanoma teitä.
Sinulla on vastuu kohtalosta.
Se iskeytyy tietoisuuteesi, sillä hetkellä kun käsität, -
että et ole täällä itseäsi varten, -
viettämässä uskonnollista seurakuntaelämää, -
kunnes kuolet ja menet taivaaseen.
Jumalalla on suunnitelmia meidän elämämme varalle.
Kohtalosi on Jumalan paras suunnitelma sinulle.
Se on sisäinen pohjoisesi.
Kun elät kohtalossasi, olet paras sinä, joka voit olla.
Kohtalo on kuin korvarusto, jolla korjattiin vaurioitunutta nenää.
Rusto jatkoi nenässäkin kasvua korvaksi.
Korvaruston DNA määräsi, -
että se oli tarkoitettu olemaan aina osa korvaa eikä nenää.
Kirurgi joutui korjaamaan rustoa muutaman vuoden välein.
Jokin sisällämme muistaa aina alkuperäisen tarkoituksemme.
Se pyrkii aina kohti sitä, vaikka elämä kohtelisi miten, -
olosuhteet puhuisivat kohtaloa vastaan -
ja ihmiset haluaisivat sinun pysyvän tutussa tavanomaisessa -
eivätkä toivoisi sinun voimaantuvan ja tarttuvan jumalalliseen elämään.
Tietty osa sisälläsi ei koskaan unohda, -
mitä varten se on luotu.
Se pyrkii itsepäisesti kohti Jumalan suunnittelemaa muotoa.
Jos etsit ympärillesi ihmisiä ja seurakunnan, -
jotka ymmärtävät kohtalon merkityksen, -
tuo osa kasvaa sinussa nopeammin.
Vähemmän ihmisiä yrittää painostaa sinua haluamaansa muotoon.
Enemmän ihmisiä uskoo Jumalan mielen mukaiseen kasvuun.
Olemuksesi syvin osa tietää sen.
Se jää usein uskonelämässämme syrjään.
Siksi tarvitaan Jumalan läsnäoloa ja voimaa.
Jumalan täytyy antaa koskea sisimpiä osia, -
koska kohtalomme asuu persoonamme syvimmissä osissa.
Jos elämämme ja uskomme on pinnallista, -
ohitamme sydämemme ja tunteemme.
Silloin sisin osa voi jäädä täysin syrjään.
Ihminen voi käydä seurakunnassa vuosikymmeniä, -
ilman että hän koskaan tuntee kosketusta, puhuttelua, -
valtuutusta ja varustusta syvällä sisimmässään.
Olemme pyrkineet rakentamaan seurakuntaa, -
jossa pyrimme rohkaisemaan ihmisten sisintä osaa.
Ihmisen sisin osa on herätettävä, -
jotta ihminen pääsee kosketuksiin kohtalonsa kanssa.
Kohtalosi elää todeksi sinua. Sinä et elä todeksi kohtaloasi.
On tärkeää ymmärtää tämä.
Kohtalosi elää todeksi sinua. Sinä et elä todeksi kohtaloasi.
Sinä et valitse kohtaloasi. Se valitsee sinut.
Sinä et pue yllesi sitä. Se pukee yllensä sinut.
Yritän selittää, miten tämä toimii.
Painotan sitä, kenen on aloite.
Sisin osa pyrkii kohti muotoaan sinusta riippumatta.
Auttaa, jos ymmärrämme sen ja annamme sille luvan.
On lopetettava sen muovaaminen oman tai toisten mielen mukaan.
Se ei lannistu, vaikka leikkelisimme sitä.
Se jatkaa unelmien, halujen, toiveiden ja ideoiden antamista, -
vaikka miten pyristelisimme.
Jotkut ovat olleet ikänsä ulkona Jumalan suunnitelmista.
He ovat kuin korvarustoa nenässä.
Täytyy ymmärtää, että kyse ei ole omista ponnisteluistamme.
Jos käyttää hansikas ja käsi -vertausta, sinä olet hansikas.
Sinä et pue yllesi Jumalaa, Jumala pukee sinut ylleen: -
me seurakuntana olemme Jumalan työvaatteet.
Kun Jumala toimii maailmassa, Hän pukee yllensä seurakunnan.
Me olemme Jumalan työhaalari.
Jumala on naamioitunut seurakunnaksi.
Seurakunnasta suuri osa antaa Jumalasta väärän kuvan.
Ihmiset eivät näe Jumalaa, joka on yliluonnollinen ja voimakas, -
joka hallitsee kaikkea ja ymmärtää ja rakastaa ihmistä -
ja jolla on mahtava suunnitelma maaplaneetan varalle.
Seurakunta on antanut Jumalasta vääristyneen kuvan.
Siksi Jumala lähetti Jeesuksen.
Ihminen näki Jeesuksessa ensi kertaa Jumalan, -
johon hän pystyi samastumaan -
ja jota hän pystyi seuraamaan, rakastamaan ja palvomaan.
Jumala käyttää sinua. Sinä et voi käyttää Jumalaa.
Sinä olet hansikas. Me olemme Jumalan hansikkaita.
Jumala pukee sinut yllesi.
Jumala tekee kauttamme ihmeellisiä asioita.
Me emme pue Jumalaa yllemme niin kuin hansikasta.
Jumalaa ei voi pukea ylle ja riisua, silloin kun huvittaa.
Häntä ei voi ripustaa naulaan.
Hän on savenvalaja. Me olemme savea.
Seurakunta ei ole ymmärtänyt sitä.
Välillä kohtalo otetaan esiin ja sitten jälleen ripustetaan naulaan.
Sinä et valitse kohtaloa. Kohtalo valitsee sinut.
Kohtalosi on näet ollut olemassa jo ennen sinua.
Hepr. 11:3:ssa sanotaan: "maailma on rakennettu Jumalan sanalla:" -
"näkyvä on syntynyt näkymättömästä."
Jumalan Sana on näkymätön.
Se on aina pitänyt sisällään kaiken, mikä on olemassa.
Kun Jumala loi planeetat, Hän oli jo nähnyt ne.
Olivatko lapsenne olemassa jo ennen kuin heidät siitettiin?
Tämä ei ole kompakysymys.
Totta kai he olivat olemassa: sydämessänne, toiveissanne, -
ajatuksissa, keskusteluissa, sisustuksessa, muissa ihmisissä.
Kun pidit sylissäsi vauvaa, koit kaipuuta saada oman lapsen.
Lapsesi oli olemassa, -
ennen kuin pidit häntä sylissä tai kannoit kohdussa.
Tämä kokemus voi auttaa meitä ymmärtämään kohtaloa.
Olit olemassa Jumalan sydämessä ja ajatuksissa -
jo ennen kuin olit syntynytkään.
Siksi Raamatussa sanotaan: -
"Päiväni olivat kirjoitetut, ennen kuin ainoakaan niistä oli tullut."
Olemassaolo edeltää hedelmöitystä.
Tämä asia on hyvin vaikea hyväksyä maailmassa, -
jossa kaikki täytyy todistaa tieteen keinoin -
ja jossa mitään ei uskota ennen kuin nähdään.
Jumalan kansana meidän pitäisi pystyä vaivattomasti siirtymään -
materiaalisen ja hengellisen maailman välillä.
Kello tai materia eivät pysty rajoittamaan henkeäsi.
Uudestisyntyneen ihmisen henki herää ikuiseen maailmaan, -
jossa ikuisuus ja arkiset asiat lomittuvat vaivattomasti.
Elämäämme kuuluu tiskaamista, vaipanvaihtoa, laskujen maksamista.
Osa olemuksestamme on kuitenkin luotu elämään toisessa maailmassa.
Sille on selvää, että olemme ikuisia olentoja.
Kun kaikki on ohi, henki jää ainoana jäljelle.
Jumala pukee meidät uuteen ruumiiseen.
Henkipersoona on todellinen minämme.
Olemme rakentaneet kristillisyytemme aistien varaan.
Siksi emme ymmärrä Jumalan yliluonnollisuutta -
ja ajatusta siitä, että Hän yhä parantaa -
ja että sana voi kulkea täältä maailman ääriin ja tehdä ihmeitä.
Kiitämme Jumalaa ihmeistä, -
mutta ihme oli olemassa jo ennen kuin vastaanotit sen.
Jumala oli valinnut kohtalosi jo kauan ennen kuin synnyit.
Se oli suunniteltu viimeisintä piirtoa myöten -
sille henkilölle, joksi Hän tiesi sinun tulevan.
Kohtalosi pukee sinut ylleen. Se oli olemassa ennen sinua.
Jos kuitenkin me saisimme valita kohtalomme, -
päättäisimme sen koon, tyypin, luonteen ja muut piirteet.
Kohtalosta täytyy tietää eräs seikka, -
ellei pidä siitä ajatuksesta, -
että Jumalan suunnitelmat saattavat vaatia meiltä muutoksia.
Taivaassa ei ole kohtaloiden räätälöintipalveluja.
Jumala ei ole räätälimme.
Emme voi viedä kohtaloamme Jumalalle ja sanoa: -
"En pidä tästä. Tiedätkö, miten paljon minun pitäisi muuttua," -
"jotta sopisin kohtalooni."
Jumala sanoo: "Olen kaikkitietävä. Olen tietoinen muutostarpeesta."
"Olenko tehnyt mielestäsi mittavirheen?"
Pitäisikö Hänen sanoa: "En tiennyt, että sinusta tuli noin pieni."
"Menen etsimään kohtaloa, joka sopii paremmin pieneen mieleesi."
Et pue yllesi kohtaloa. Kohtalo tulee yhdessä koossa.
Et voi valita sen kokoa, luonnetta tai hankaluutta.
Kohtaloa ei voi viedä muokattavaksi.
Sen voi saman tien hyväksyä.
Ei ole olemassa räätälöintipalvelua, -
jonne voisin viedä kohtaloni pienennettäväksi, -
koska olen kouluja käymätön ja köyhä, -
synnyin kaupungin väärälle laidalle -
ja menneisyydessäni on ollut sitä ja tätä.
Miljoonat ihmiset Raamatussa ja seurakunnan historiassa -
olisivat voineet elää ja sanoa niin.
Jos kohtaloa ei pysty muuttumaan, -
ainoa, joka voi muuttua, olet sinä, ei kohtalon vaate.
Kaikki pistot, laskostukset, saumojen ompelu ja sovitukset -
tehdään meissä, ei kohtalossa.
Jumala ei välitä, näyttääkö kohtalosi liian isolta.
Hän käskee kasvamaan, venymään ja laajenemaan, -
kunnes sovit kohtaloosi.
Hän ei pienennä kohtaloasi.
Loppumaton rakkaus
On tulvinut elämääni eheyttäen kaiken rikkinäisen
Ikuisiksi ajoiksi
Sydämeni on turvassa Luojani kämmenellä
Elän tästä kiitollisesta sydämestä
Minä elän antamasi uhrin ansiosta
Kiitos, kiitos rististä, rististä
Vain ristin kautta minulla on voima
Vain veresi minut pelastaa ikuisesti
Elämän lahjalla elän ja palvon Sinua
Vain ristin kautta minulla on voima
Vain veresi minut pelastaa ikuisesti
Elämän lahjalla elän ja palvon Sinua
Kiitos, kiitos rististä, rististä
Give my all (Annan kaikkeni) on RPM-yhtyeen uusin levy.
Vanhasta on tullut uusi ja elävä Kristuksessa
Kuolemalla teit minusta uuden luomuksen
Levy on taltioitu Rocknations- nuortenkonferenssissa.
Levyllä on 11 voimallista ja nuorekasta kappaletta.
Mukana tulee DVD-levy, jossa neljä laulua, -
kuvakulman valinta ja taustaa Rocknations-työstä.
Tilaa levy verkkokaupastamme.
Mikäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,85 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 OKH 1376A
Suomennos: Marianne Tenetz