o
YLTÄKYLLÄINEN ELÄMÄ
Kiitos. Kiitos rististä, rististä.
Vain ristin kautta voin seisoa vahvana,
vain veresi kautta olen turvassa ikuisesti.
Tämän elämän lahjan käytän ylistäen sinua.
Vain ristin kautta voin seisoa vahvana,
vain veresi kautta olen turvassa ikuisesti.
Tämän elämän lahjan käytän ylistäen sinua.
Kiitos. Kiitos rististä, rististä.
Me olemme Jumalan antama kompensaatio
siitä epäystävällisestä maailmasta, jossa ihmiset elävät.
Ystävällisyyden osoitusten ei tarvitse olla valtavia,
ainoastaan ennalta-arvaamattomia.
Kun annan rappioalkoholistille pari kolikkoa,
heidän kiitollisuutensa on joskus suurempi kuin 50 punnan lahjasta
sellaiselle, joka ei tarvitse mitään.
Hänen reaktionsa saattaa olla: minulla on jo yksi tällainen.
Mukana on palkinto
sille, joka on köyhälle ystävällinen.
Kun olet köyhälle ystävällinen, aiheutat myös erään toisen asian.
Sen keksi Jumala, eivät ihmiset.
Auttamalla köyhää lainaat Herralle, ja jos lainaat Herralle, hän maksaa
sinulle takaisin suurella korolla.
Uskon, että yksi syy siihen, miksi Jumala on siunannut seurakuntaamme,
on se, että me annamme köyhille.
Ja koska annamme köyhille, lainaamme Jumalalle,
ja koska lainaamme Jumalalle, hän maksaa meille takaisin
koron kanssa, tavoilla, joita emme olisi osanneet yhdistää
siihen, mitä teemme köyhien hyväksi täällä ja maailmalla.
Jos tuo raamatunkohta on totta, palkinnon täytyy olla mitattavissa.
Seurakunta, joka hylkää köyhät, ei tule menestymään,
kasvamaan tai kokemaan iloa, jota saavat kokea ne seurakunnat,
jotka muistavat Jumalan asenteen köyhiä kohtaan.
Kaikissa suurissa seurakunnissa ympäri maailmaa on ymmärretty
tästä jotakin, ja tietoisuus lisääntyy entisestään jatkuvasti.
Ei riitä, että olet seurakunnassa, joka auttaa köyhiä,
jos et itse auta.
Kyse ei ole suurista asioista, vaan omasta asenteestasi
köyhiin, että haluat heidän olevan osa elämääsi.
Ehkä sinulla on rannekorussa teksti: Tee köyhyydestä historiaa.
Ne keksittiin, jotta saataisiin ihmiset muistamaan köyhiä.
Voit muistaa asian iskulauseen tai vastaavan avulla
tai tv:n kuvasta ja olla silti tekemättä mitään.
Aina kyse ei edes ole rahasta. Joskus on kyse hymystä.
Joskus se on hetki, jolloin juttelet jonkun kanssa.
Yksi hienoimmista asioista mitä olen tehnyt, ei ollut suurta
minulle, mutta se oli suurta naiselle, jonka tapasin Keniassa,
tien varressa, kamalassa helteessä.
Kolmannen maailman maissa katujen varsilla, likaisessa maassa
on usein naisia huopineen, myymässä hedelmiä.
Joko he ovat ostaneet ne muutamalla sentillä
ja yrittävät myydä niitä hieman korkeammalla hinnalla.
Yleensä he ovat itse kasvattaneet hedelmät takapihoillaan.
He tarvitsevat ruokaa itsekin, mutta tulevat myymään osan.
Menin naisen luokse, koska hänellä oli mukanaan neljä lasta.
He kaikki olivat nääntymäisillään päivän kuumuuteen.
Yksi lapsista oli naisen selässä ja kolme jaloissaan,
ja hän myi hedelmiä noin neliömetrin alueella.
Banaaneja, greippejä, omenia ja joitakin, mitä en tunnistanut.
Pyysin tulkkiani kysymään häneltä, paljonko maksaa ostaa koko kauppa.
Halusin lähettää hänet kotiin. Hän ihmetteli,
halusinko ostaa kaiken. Kyllä. Se taisi maksaa 5 puntaa.
Ostaa koko kauppa. Ostin kaupasta kaiken
ja pyysin tulkkia sanomaan: Voit nyt mennä kotiin.
Tämä on ollut hyvä päivä. Myit kaiken joutumatta viettämään
täällä koko päivää ja iltaa siltikään myymättä kaikkea.
Tahdoin mennä sitä kujaa pitkin ja lähettää kaikki kotiin.
Joskus tahdot tehdä niin kaikille, auttaa kaikkia ketä näet.
Joskus voitkin. Minulle se oli pieni asia
ja seuraavana päivänä hän luultavasti palaisi sinne
tekemään samaa. Mutta ehkä sinä päivänä
se ystävällinen teko eli hänen sydämessään
tavalla, jota en voi aavistaakaan eikä hän osaisi sitä selittää.
Yksi ystävällinen teko tuntemattomalta ihmiseltä.
Eikä se vaatinut minulta paljoa. Mutta hänelle se oli iso asia.
Muistat pitkään teon, jonka joku teki sinulle, ja kun kerrot siitä,
muut yllättyvät teon pienuudesta.
He odottavat sinun kertovan jotakin valtavaa.
Voit kertoa pienestä asiasta, jonka joku teki tai sanoi vuosia sitten,
tai saamastasi mahdollisuudesta tai avusta,
mutta mikä ihmisissä jää elämään, ei ole vain ison seurakunnan
isoja tekoja, vaan pieniä tekoja, joita meidän kaikkien tulisi tehdä
päivittäin. Kun Jeesukselta kysyttiin, kuka on lähimmäisemme,
tarkoituksena saada hänet lankaan poliittisella korrektiudellaan,
saamalla hänet vastaamaan jonkin rodun tai uskonnon
hän kertookin tarinan miehestä, joka ryöstetään, hakataan
ja jätetään verissään tienvarteen.
Kuvaan astuu kolme henkilöä. Kaksi heistä on uskonnollisia johtajia.
He jäivät tien toiseen laitaan kauas ojassa makaavasta miehestä.
Pysymme kaukana kerjäläisistä.
Kaksi miestä pysyi tien toisessa reunassa, mutta yksi,
joka ei ollut uskonnollinen, ei toiminut opettajana,
eikä käsky auttaa köyhiä koskenut häntä, heprealaista.
Kaksi ensimmäistä oli juutalaisia. Heitä koski äsken luettu laki.
Tämä on heidän Raamattunsa, heidän lakinsa.
Silti he kävelivät pois auttamatta miestä.
Mutta kolmas mies menee auttamaan häntä.
Jeesus sanoi: Siinä on vastaus siihen, kuka on lähimmäisesi.
Lähimmäisesi on kuka tahansa avuntarvitsija, joka osuu tiellesi
ja jota voit auttaa.
Et ehkä voi tehdä kaikkea, mutta voimme tehdä jotakin.
Miljoona "jotakin" on vallankumouksen alku
köyhien nostamisessa paikalle, jossa he tietävät,
ettei heitä ole unohdettu, heitä rakastetaan, heille on tilaa,
heistä huolehditaan ja heillä on mahdollisuus aloittaa uusi elämä,
parempi elämä, kun me kaikki teemme edes jotakin pientä
päivittäin jo siinä, miten suhtaudumme köyhiin,
puhumme heistä tai heille, miten suhtaudumme siihen,
mitä näet tv:ssä tai kadulla. Ajattelutapasi ja tunteesi
ovat osa sitä, miten köyhien auttaminen
ja siunaaminen luonnistuu. En tarkoita, että pitäisi perustaa
alkoholisteja auttava järjestö, kuntoutusohjelma,
työ kodittomien parissa tai osallistua ruokajakeluun.
Joillakin on kutsu sellaiseen ja he tekevät sen hyvin. Hienoa.
Mutta tehtävänä on myös miljoona muuta asiaa, jos avaamme silmämme.
Niitä on ympärillämme koko ajan. Voimme auttaa köyhiä.
En tarkoita vain taloudellisesti köyhiä.
Jotkut ovat menneet konkurssiin toivon suhteen.
Jotkut ihmissuhteissaan, jotkut ymmärryksen
tai ystävyyden suhteen. Jotkut ovat syrjäytyneet elämästä
ja elävät ulkopuolisina. Toiset elävät tekemänsä virheen kanssa
ja tuntevat elämänsä olevan ohi. Meitä ympäröi kaikenlainen köyhyys.
Jumala sanoi: En tahdo teidän unohtavan sitä, että olitte orjia
eikä kukaan auttanut teitä.
Egyptiläiset eivät auttaneet tai jättäneet pellonreunojen satoa.
Kukaan ei auttanut teitä. Teitä alistettiin 430 vuotta.
Lapsenne ja lastenlastenlapsenne syntyivät köyhyyteen.
Jumala sanoi: Älkää unohtako, millaista on elää sellaista elämää.
Luen muutamia tilastoja. Osa näistä tuntuu käsittämättömiltä
mutta se ei tarkoita sitä, ettei niistä pitäisi puhua.
Maailmassa on 6,5 miljardia ihmistä.
2,2 miljardia heistä on lapsia.
640 miljoonaa lasta elää kodittomina.
400 miljoonaa ihmistä on vailla puhdasta vettä.
270 miljoonalta ihmiseltä puuttuu terveydenhuolto.
Jos olet joskus ollut todella sairas, tiedät miten se masentaa
ja turhauttaa, olet jatkuvasti huonovointinen ja sinua heikottaa.
Et jaksa enää välittää. Odotat vain siitä pääsemistä.
Sinusta tuntuu siltä, vaikka sinua hemmotellaan.
Sinulla on tukena terveydenhuolto tai yksityinen sairaanhoito.
Luonasi käy ystäviä ja perheenjäseniä.
Sinusta pidetään huolta. Olet sairaslomalla.
Perhe ja ystävät käyvät luonasi. Lapsistasi pidetään huolta.
Kaikki asiat hoituvat. Lämpötila on sopiva ja juotavaa on rivissä.
Kaikki huolehtivat sinusta. Kaiken tämän keskellä
tunnet olosi kurjaksi. Kuvittele eläväsi murtuneen raajan kanssa,
käyväsi läpi suuren leikkauksen, ihottuman tai hävettävän sairauden,
josta et voi kertoa, mutta joka pilaa elämäsi.
Ehkä se on hävettävä ihosairaus, peräpukamat tai jokin,
minkä kanssa on elettävä, joka on kärsittävä ja jota häpeät,
voimatta puhua siitä. Silti se pilaa elämäsi ja rajoittaa sitä.
Sinuun koskee ja niin edelleen. Kuvittele eläväsi sen kanssa
kolmannen maailman syrjäkylässä. Lääkketä, lääkäreitä, ystäviä,
terveydenhuoltojärjestelmää ei ole. Sinun on mentävä töihin tuskissasi,
koska jos et mene, näet nälkää.
Me valitamme, jos sänky on huono, joku jätti ikkunan auki,
joku ei laittanut tv:tä auki, ei tullut käymään vaikka lupasi,
emmekä tarvitse uutta ateriaa kun söimme jo kolme.
Lapset pitivät vähän meteliä tai joku yskii viereisessä sängyssä.
Haluan, että katsomme kauempaa painajaismaisena pitämäämme hetkeä.
Entä jos sinulla olisi oireita, joita et edes osaa selittää.
Et tiedä, mistä on kyse, koska sinulla ei ole koulutusta,
jonka pohjalta oireet osaisi yhdistää tiettyyn sairauteen.
Et ole koskaan saanut opetusta syy-seuraus-suhteista.
Et voi kuin elää sen kanssa. Olen tavannut kolmannen maailman ihmisiä
jotka elävät sairauksien kanssa, jotka voitaisiin täällä
parantaa hetkessä voiteella, pillerillä, antibiooteilla
tai ruiskeella. Siksi puhumme yksinkertaisista asioista
kuten rokotteista ja moskiitto- verkoista, jotka voivat korjata
olosuhteita, jotka muutoin rajoittavat.
Osa ihmisistä elää ilman mitään tällaista ja ilman toivoa tästä,
ja he ovat onnellisimpia ihmisiä, joita olen tavannnut.
Jos sinulla on mahdollisuus käydä jossakin kehitysmaassa,
etkä ole aikaisemmin käynyt, älä lähde turistimatkalle.
Mene korpeen, kyliin, sinne missä köyhät elävät
ja istu heidän seurassaan. Yritä ymmärtää, miltä tuntuu elää
ilman vettä ja kävellä 15 km saadakseen todennäköisesti
saastunutta vettä. Me avaamme hanan ja saamme vettä heti.
Varakkaina ihmisinä kuulumme vähemmistöön.
Suurin osa maailman ihmisistä on köyhiä, sairaita ja epätoivoisia.
Emme saa unohtaa köyhiä. Joka päivä 854 miljoonaa ihmistä
näkee nälkää. Päivittäin 30 000 lasta kuolee nälkään,
aliravitsemukseen, köyhyyteen. Se tekee 210 000 lasta viikossa.
Se tekee 11 miljoonaa lasta vuodessa.
Suurin osa on alle 5-vuotiaita.
He kuolevat hiljaa, koska ovat liian heikossa kunnossa itkeäkseen.
He kuolevat maailman syrjäisimmissä paikoissa,
kaukana maailman muistista ja omastatunnosta.
Niin todellista tämä on. En yritä masentaa teitä
tai tuottaa huonoa omaatuntoa siitä, mitä teillä on.
Minulla ei ole siitä huonoa omaatuntoa, koska autan köyhiä.
Ainoa syy huonoon omaantuntoon on se, jos tarkertuu omaisuuteensa.
Unohda itsesi yhdeksi päiväksi,
ajattele muita ja sitä, miten voit auttaa köyhiä.
Enkä nyt puhu isoista teoista tai shekeistä,
vaan asenteesta, rukouksista, myötätunnosta.
Miten voin auttaa köyhiä?
Jos unohdat itsesi yhdeksi päiväksi, etkä pidä siitä,
sinulla on yhä itsesi odottamassa sinua.
Voit palata takaisin itsesi ja ajatustesi luokse.
"Olin aina mielessäni."
Jospa saisimme kristityt länsi- maissa ja suuressa seurakunnassa
unohtamaan itsensä ja ajattelemaan asioita, joista puhumme tänään.
En tahdo meidän olettavan, että koska olemme
köyhiä tavoittava seurakunta, kaikilla uusilla on sama asenne
ja kaikki ymmärtävät sen ja ovat mukana.
En tahdo kaikkien lähettävän lahjoituksia auttamistiimin tueksi,
koska se on seurakuntamme vähemmistö.
Toimimme sen kautta ja teemme isoja asioita,
mutta jokaikinen meistä, lapset mukaanlukien,
voivat tehdä jotakin auttaakseen köyhiä.
Sitä ajan takaa tänään.
Oletko koskaan ollut niin sairas, että hetken helpotus tuskasta
tuntui taivaalliselta?
Oletko koskaan kokenut sellaista? Tiedätkö, mistä puhun?
Onko sinulla ollut munuaiskiviä?
Olet hetken tuntematta kipua ja ahdistusta.
Se saattaa kestää tunnin.
Se tuntuu aivan mahtavalta.
Se mitä sanot mahtavaksi, on normaalia.
Mutta koska elät niin, että kivusta ja tuskasta on tullut normaalia,
hyvänä hetkenä olet aivan haltioissasi,
koska se hetki on niin mahtava.
Tai sinulla on ollut päänsärkyä, mutta hetkeen päätäsi ei särje.
Tunnet itsesi vahvaksi ja elinvoimaiseksi,
mutta kohta alkaa taas särkeä. Mutta siinä välissä olet pirteä,
eloisa ja puhelias, koska helpotus itsessään on kuin lääke.
Kuinka moni tietää, mistä puhun?
Ajattele tuskaa, jota murtunut raaja tuottaa.
Päivä, jona kipua on vähemmän, tuntuu mahtavalta.
Käteni on yhä murtunut, mutta päivä on ollut hieno,
koska en ole tuntenut kipua, jota tunsin 6 viikkoa.
Sain viime yönä nukuttua. Se oli hieno yö.
Pienistä asioista tulee valtavia, kun elämäsi on kärsimystä.
Kun olemme ystävällisiä ihmiselle, jonka elämä on täynnä
katkeruutta, tuskaa, kipua, yksinäisyyttä ja köyhyyttä,
ystävällisyyden kokeminen tuntuu hänestä tällaiselta.
Se on kuin hetkeksi saatu helpotus tuskaan, kun joku on ystävällinen
elämässä, jossa ei yleensä osoiteta ystävällisyyttä.
Siksi käytän tätä vertausta. Kun kävin Joyce Meyerin kanssa
Intiassa,50 000 ihmistä tuli päivä- kokouksiin ja miljoona illalla.
Mutta Joycelle matkan kohokohta ei ollut väkijoukko,
vaan vierailu eräässä kylässä, missä 4-vuotiaalla tytöllä,
joka eli äärimmäisessä köyhyydessä, oli syntymäpäivä.
Hän ei tiennyt sitä, koska siellä ei juhlita syntymäpäiviä.
Et tahdo tietää syntymäpäivistä, jos kaikki päivät ovat samanlaisia.
Ei ole järkeä sanoa sitä syntymäpäiväksi,
jos siitä ei voi tehdä erilaista ja erityistä.
He lähettivät jonkun hakemaan kakun ja toivat sen slummiin,
tytön mudasta tehtyyn majaan.
Tyttö ei ollut koskaan nähnyt kakkua tai kynttilöitä.
Hän ei tiennyt, mikä se oli. He selittivät hänelle,
että nyt juhlittaisiin hänen syntymäpäiväänsä.
Joyce kertoi, että tyttö säikähti ystävällisyyttä niin paljon,
ettei halunnut kakkua. Hän etsi katseellaan apua vanhemmiltaan.
Mitä tämä oikein on? Kakku sai hänet niin ymmälleen.
Joku meidän lapsistamme olisi voinut työntää siihen nenänsä.
Kun tyttö ei halunnut syödä kakkua Joyce otti kuorrutusta sormeensa
ja ojensi sormensa hänelle. Siitä tyttö imi kuorrutuksen.
Hän otti lisää kuorrutusta ja syötti sen tytölle.
Tällä tavalla hän söi kakun, Joycen sormesta.
Joyce sanoi sitä matkansa koho- kohdaksi, koska mitä enemmän hän
syötti sitä pikkutyttöä, sitä enemmän tyttö hymyili, piristyi,
rentoutui, tunsi olonsa mukavaksi ja tajusi päivän erityisyyden.
Hän ei tiennyt, kuka Joyce oli tai miksi ne ihmiset olivat tulleet
mutta tunsi itsensä prinsessaksi viidentenä syntymäpäivänään.
Hänellä ei ehkä koskaan ole toista samanlaista juhlaa,
mutta hän tulee muistamaan sen hetken lopun elämäänsä.
Siksi sanon, ettei ole kyse isoista asioista, vaan pienistä.
Ajatellaan, että täällä asuvat köyhiä eivät ole samanlaisia.
Köyhänä, kodittomana, hyljeksittynä ja marginalisoituna on samanlaista
kaikkialla maailmassa.
Olosuhteet, ympäristö ja köyhyys- aste voivat olla erilaisia,
mutta sisäisesti se tuntuu aina samalta.
Siksi tahdon, että sitoudumme ystävällisyysvallankumoukseen.
Me kaikki voimme tehdä siinä oman osamme.
Tämä seurakunta tullaan tuntemaan ystävällisyydestään,
siitä että muistamme köyhiä, olemme rakentaneet sen osaksi
talouttamme, mutta sen lisäksi myös sydämiimme,
sieluumme ja ajatteluumme. Raken- namme köyhät osaksi seurakuntaa.
Mitä voit tehdä? Lupaan, että se alkaa jo tästä päivästä.
Joku näkee tai kuulee jotakin, minkä korjaaminen on pikkujuttu.
Eilen huoltoasemalle tuli mies pienen pojan kanssa.
Oli lämmin päivä, ja hän kysyi, paljonko tölkki colaa maksaa.
Jos sitä täytyy kysyä, kysyjällä ei varmaankaan ole paljon rahaa.
Kuulin miehen kysymyksen ja hänelle kerrottiin tölkin hinta.
Se oli selvästi tarkoitettu pojalle, ja minua hävetti isän puolesta,
koska hänellä ei ollut tarpeeksi rahaa.
Sanoin, että ellet pahastu, laitetaan se minun laskuuni.
Häntä hävetti poikansa edessä, ja tiedän sen tunteen itsekin.
Mutta minulle se oli pieni asia. En tiedä, mitä hän ajatteli,
eikä sillä ole väliäkään. Tärkeää oli se, että en odottanut
enkä suunnitellut sitä. Se vain tapahtui.
Kun tällainen tilanne tulee vastaan, toimitko sinä?
En sanonut, että olen muuten pastori.
Ja tässä on lista kokoustemme ajankohdista.
Koska silloin se olisi maksanut hänelle paljon enemmän.
Sen, että hän joutuu kuuntelemaan sellaista.
En nähnyt häntä evankelioimisprojektina,
vaan kyse oli colatölkistä. Jeesus sanoi: jos annat jollekin
maljallisen kylmää vettä... Liikuimme sillä tasolla.
Voitko antaa jollekin maljallisen kylmää vettä?
Ostaa colatölkin, tarjota jäätelöt naapuriauton lapsille,
kun he tuijottavat kuinka omat lapsesi nuolevat jäätelöitään?
Perheemme on tehnyt tätäkin monta kertaa vuosien mittaan.
Olemme kysyneet: tahtovatko teidänkin lapsenne jäätelöt?
Se on pieni asia, mutta osa vallankumousta,
jossa on kysymys rakkaudesta köyhiä kohtaan.
Ollaan siinä mukana. Aamen.
Olet täällä muuttamassa maailmaa
Varustamme huomisen johtajia tänään
Abundant Life -johtajuuskoulutus
Yksi käänteentekevä vuosi
Kolme suuntautumisvaihtoehtoa
1. MUSIIKKI-, YLISTYS- JA TAIDELINJA
2. PASTORAALINEN JOHTAJUUS
3. NUORISOTYÖ
VARUSTAMME SINUT MUUTTAMAAN MAAILMAA
ANNA MEILLE VUOSI ELÄMÄSTÄSI. ELÄMÄSI MUUTTUU TÄYSIN.
Mikäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,85 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 OKH 1376A
Suomennos: Johanna Tölli