o
YLTÄKYLLÄINEN ELÄMÄ
Katson sinuun ja kaikki maa alkaa kadota.
Suuruutesi pysäyttää minut.
Läsnäolossasi kaikki huolet sulavat pois.
Sydämessäni ja ajatuksissani palvon sinua.
Tiedän, että sanasi on totuus.
Kaikki mitä olet, on hyvää.
Kiinnitän katseeni sinuun. Annan sydämeni sinulle.
Vain sinä voi tyydyttää sydämeni kaipuun.
Jätän kaiken muun syrjään,
sillä pitelet maailmaani, olet elämäni.
Olet tarkoitukseni. Ojentaudun puoleesi.
Katson sinuun ja kaikki maa alkaa kadota.
Suuruutesi pysäyttää minut.
Tiedän, että sanasi on totuus.
Kaikki mitä olet, on hyvää.
Kiinnitän katseeni sinuun. Annan sydämeni sinulle.
Vain sinä voi tyydyttää sydämeni kaipuun.
Jätän kaiken muun syrjään,
sillä pitelet maailmaani, olet elämäni.
Olet tarkoitukseni. Ojentaudun puoleesi.
Kaikki mitä olen, kaikki mitä minulla on,
olen käsissäsi. Pidä minusta kiinni, pelasta minut.
Tässä olen. Maailma on kaukana takana
kun lepään käsissäsi ja sinä suojaat minua.
Paavali tunnistaa kaksi tekijää, -
joiden täytyisi kohdata, jotta raha-avustus tavoittaisi hänet.
Tarkastellaan näitä Fil:4:10: "Minä ihastuin suuresti Herrassa, -
että te jo vihdoinkin olitte elpyneet pitämään minusta huolta, -
johon teillä ennenkin oli ollut halua, vaikka ei tilaisuutta. "
Ojentaisitko minulle nuo kaksi pahvilappua tuossa.
Kaksi sanaa, jotka kuuluvat yhteen, mutta jotka olemme -
valitettavasti erottaneet toisistansa.
Nämä sanat ovat 'huoli' ja 'tilaisuus'
Huoli ja tilaisuus.
Monet ihmiset ovat huolissaan, mutta ilman tilaisuutta
ilmaista huoltaan, kuten Filipin seurakunnalla ei ollut tilaisuutta,
me laillistamme 'huolen' sanomalla 'hyvä, että olet huolissasi'.
Huoli tarvitsee ulospääsytien.
Huoli tarvitsee ilmaisumuodon.
Huoli tarvitsee tilaisuuden.
Ellei huolta osoiteta ennen tilaisuutta, -
tilaisuus lankeaa kuuroille korville ja tyhjille käsille.
Tilaisuuksia on kaikkialla ympärillämme.
Ilman huolta voit jättää käyttämättä monia tilaisuuksia.
Myötätunto ei ole tunne.
Voimme näyttää sinulle kuvia, jotka ovat liikuttavia -
ja järkyttäviä ja ehkä saavat kyyneleen silmääsi.
Ellei tuo kyynel tai huoli tai järkytys, -
ilmene kirjoitettuna shekkinä, -
tai uhrilahjarahana tai vapaaehtoistyönä, -
koska en puhu vain rahasta,
ellei tuo meidän liikutuksemme muutu toiminnaksi, -
joka hyödyttää niitä ihmisiä, joista olemme huolissamme, -
niin se on täysin merkityksetöntä. Jos istut seurakunnassamme, -
ja näet jonkin puutteen esittelyn ja näet
tilaisuuden osallistua puutteen poistamiseen ja et tunne mitään -
saatat sanoa 'en ole tuollainen henkilö'.
Ehkä joku vieressäsi vuodattaa kyyneleen tai kirjoittaa shekin
tai järkyttyy näkemistään kuvista tai kuulemastaan saarnasta.
Ehkä sinä et koskaan liikutu,
mikä on ehkä joskus vaivannut sinua.
Olet kuitenkin järkeillyt asian ja sanonut: "En ole tunneihminen. "
Minulla oli tapana tehdä noin joidenkin asioiden kohdalla -
kunnes huomasin, ettei tuo ollut totta.
Jumala varoitti Israelin kansaa monia kertoja Raamatussa -
kuten tiedät luettuasi Raamattua,
etteivät nämä paaduttaisi sydämiänsä.
Jos voit paaduttaa sydämesi, voit myös pehmittää sen.
Ei Jumala tee näistä kumpaakaan. Se on meidän tehtävämme.
Jumala antoi meille koskemattoman sydämen elämämme alussa.
Elämä tekee meissä työtään.
Se, miten elämä kohtelee meitä ja se, miten me suhtaudumme elämään, -
joko kovettaa tai pehmentää sydäntämme.
Kun tulemme Jumalan seurakuntaan ja perheeseen, -
niin uskon perusperiaateen eli muiden tavoittamisen -
arvossapitäminen on todella vaikeaa sen käymättä hermoillesi
ylikorostuneena ja tasapainottomana korostuksena, -
ellet tule tuollaiseen ympäristöön ja yhteyteen -
koulutetulla ja pehmennetyllä sydämellä.
Jos lähes aina kieltäydyt antamasta kolehtia, -
johonkin mihin pyydämme sinun rahallista apuasi,
sillä että sanot 'en tuntenut itseäni liikutetuksi' -
tai 'jos liikuttuisin asiasta, niin antaisin enemmän tai jotakin', -
niin ehkä et ole ymmärtänyt asiaa oikein.
Pari vuotta sitten irrottauduin paineesta ja tiimistä
sen suhteen, että pitäisin tunnepitoisia uhrilahjapuheita.
Ymmärsin, että oli lähes turhaa ajatella, että -
me voisimme taivutella sinut antamaan rahaa -
sillä, että pitäisimme tunnepitoisia uhrilahjapuheita.
Niinpä lopetimme tuollaiset saarnat.
Otimme sen riskin, että saisimme ehkä vähemmän rahaa, -
koska emme halunneet saarnata ja alituisesti vedota ihmisten -
syvimpiin tunteisiin tai puhua tarpeista ja talousasioista.
Esittelemme vain näyn ja tilaisuuden -
ja kutsumme ihmiset osallistumaan.
Sinä tulet seurakunnan säännöllisesti tilaisuuksiimme -
etkä kuitenkaan palvele, tue, rohkaise ja osallistu.
Ehkä se ei johdu siitä, ettei se sovi sinulle.
Ehkäpä sinun täytyy kouluttaa sydämesi tuntemaan enemmän.
Ehkä sinun tarvitsee opettaa sydämesi tuntemaan myötätuntoa.
Mitä enemmän opetat sieluasi olemaan pehmeä ja herkkä,
sitä enemmän huomaat itsesi muuttuvan entisenlaisesta -
anteliaammaksi, eikä vain kokouksissa.
Kun sinulle tulee tilaisuus, niin sisimpääsi kasvattamasi huolen
nyt tarvitsee ja täytyy löytää ilmenemismuoto
tarjoutuneessa tilaisuudessa.
Yksi osa meidän johtajien työstä on pitää tasapaino -
seurakunnassa ensinnäkin huolen tuntemisen -
huolen tuntemisen kanan,
jota aloin työstää 10 vuotta sitten ja tilaisuuksien välillä.
Kaupungissamme oli paljon tilaisuuksia, mutta
seurakuntamme ei tuntenut tarpeeksi huolta niistä
tai ei tuntenut tarpeeksi johdonmukaisesti huolta.
Meillä oli joskus suuria tapahtumia, joissa ilmaisimme -
olevamme huolissamme. Mutta nuo olivat riittämättömättömiä, -
jos huolenaiheet jäävät kun nuo tilaisuudet ovat ohitse.
En halunnut ajoittaisia yrityksiä kuten jouluna tehdä jotain -
suurta yhteisön hyväksi tai joka pääsiäisenä.
Aloimme rakentaa voimakasta huolen tuntemista 10 vuotta sitten.
Huolen tuntemisen täytyy tulla ennen tilaisuutta.
Meillä on paljon tilaisuuksia, mutta emme tartu niihin.
Ongelmamme seurakuntana oli se, ettemme kantaneet tarpeeksi huolta.
Meidän sydämemme eivät olleet myötätuntoisesti tarpeeksi -
harjoitetut reagoimaan moniin asioihin, joihin nyt reagoimme.
Tämä tasapaino ja jännite on säilytettävä, koska niin paljon -
useampia tilaisuuksia voisimme saada ja luultavasti saamme aikaan.
Saatat joutua niin kutsuttuun myötätunnon uupumustilaan.
Siinä ihmiset uupuvat täysin, -
kun he kantavat huolta maailman monista tarpeista.
Pyrimme siihen, ettemme kuormita teitä liikaa huolenaiheilla, -
joita olemme ottaneet kantaaksemme.
Haluamme varmistaa, että ne aiheet, joita kannamme seurakuntana, -
ovat tasapainossa ja viisaita ja joskus jopa strategisia -
ja muutosta aikaansaavia.
Haluamme siis tulla luoksesi ja pitää huolentunne vahvana -
ja pitää tilaisuudet tarkasti harkittuina ja tasapainossa -
ja strategisina niin, että huoli ja tilaisuus jatkuvasti liikkuvat -
samanaikaisesti ja liittoutuneena. Kun nämä kaksi löytävät toisensa, -
se on ilmiömäistä ja hyvin voimallista.
Puhun nyt hyvin johdonmukaisesti.
Kun nämä elävät yhdessä, ihmiset kantavat huolta ja etsivät -
jatkuvasti tilaisuuksia osoittaa sen, että ovat huolissaan.
Tuollaiset ihmiset saavat maailman pyörimään.
Yksilöt ja suuret yritykset. Isoissa asiossa mukanaolevat
kuten Live Aid:ssa ja muissa massiivisissa asioissa.
Se, että muutamat ovat kantaneet huolta, on luonut monille -
tilaisuuden osallistua tuohon.
Kaikki alkaa huolesta ei tilaisuudesta.
Puhuin näistä, jotta näiden kahden kombinaatio selkiintyisi.
Monet pastorit ja johtajat tuovat tilaisuuksia seurakuntalaisille, -
mutta seurakuntalaiset eivät kuitenkaan osallistu.
Heidän täytyisi lopettaa tilaisuuksista puhuminen ja -
ja työstää sen sijaa seurakunnan myötätuntoa.
Työstä seurakunnan sydämen huolta.
Meidän tarvitsee kasvattaa huolitasoamme -
ja armotasoamme ja myötätuntotasoamme.
Kun kasvatamme näitä ja sitten esittelemme harkitun tilaisuuden,
niin näemme erilaisen vastauksen.
Sen tähden, että huoli ja tilaisuus kulkevat yhdessä.
Ihmiset näkevät, mitä me teemme ja pyytävät omissa seurakunnissan
ihmisiä tukemaan puuttessa eläviä lapsia
tai tukemaan jotain muuta ja ihmiset eivät reagoi, koska
kana ei ole tilaisuus vaan muna on tilaisuus.
Kana on huoli, joka munii tilaisuuden munan.
Tilaisuus ja huoli ovat partnereita.
Jos tilaisuus tulee ennen huolta, se ei toimi.
Sinä muistat kertomuksen Laupiaasta Samarialaisesta.
Kahdella ohikulkijalla oli huolen puutteen häiriö.
Papilta ja leviatanilaiselta puuttui riittävä huoli, -
koska selkeästikin heille tarjoutui tilaisuus.
He ohittivat hakatun ja kuolemaan jätetyn miehen.
He kulkivat hänen ohitseen. Vaikka heille tarjoutui tilaisuus, -
heiltä puuttui riittävä huoli. He pelkäsivät myös puuttua asiaan.
Itsekkyys rajoittaa huolta.
Jos olemme enemmän huolissamme itsestämme kuin muista ihmisistä, -
niin se kuluttaa tehokkuuttamme tarttua tarjoutuviin tilaisuuksiin.
Jos uskon, että shekin kirjoittaminen puutteessa olevalle -
lapselle tai 'Champions' keskukselle -
vaikuttaa elämänlaatuuni, -
niin joko en kirjoita shekkiä tai kirjoitan pienemmän shekin.
Kerron sinulle, miten tämä toimii.
Jumala näkee sydämen, joka kantaa huolta -
ja joka johdonmukaisesti tarttuu tarjoutuviin tilausuuksiin.
Jumala näkee, ettemme voi tehdä kaikkea.
Niille seurakunnille ja ihmisille Jumala sanoo: -
"Minä huolehdin nyt kaikista tarpeistanne. "
"Omien rikkauksieni mukaisesti. " Tämä kohdistuu teihin.
Uskon, että meidän tulisi huolehtia köyhistä.
Emme ole seurakuntana puilla paljailla.
Monet seurakunnassamme eivät ole köyhiä.
Jos lakkamme huolehtimasta köyhistä, -
niin millään muulla tekemisellämme ei ole Jumalalle merkitystä.
Jos teemme kaikkea muuta mahdollista seurakunnassa, -
mutta laiminlyömme köyhät, -
millään muulla ei ole merkitystä Jumalalle.
Olen ymmärtänyt 10 vuoden aikana että, jos emme tavoita köyhiä, -
niin vaikka teemme albumeja ja rakennuksia, -
ja järjestämme erilaisia tilaisuuksia ja ohjelmia,
mutta jos unohdamme köyhät, niin niillä ei ole merkitystä.
Jumala on sydämessään kiintynyt köyhiin.
Tiedämme tämän Raamatusta ja Jeesuksen elämästä. Hän sanoi: -
"Jumalan henki on ylläni ja minut on voideltu julistamaan -
hyvää sanomaa köyhille.
Me haluamme tavoittaa jokaisen ihmisen, -
mutta emme saa unohtaa köyhiä.
Jos unohdamme heidät, uskon, että Jumala unohtaa meidät.
Tämä olen ymmärtänyt viime vuosina.
Ihmiset sanovat minulle: "Kuinka teemme nämä asiat?"
"Miten rahoitamme nämä suuret asiat seurakuntana?"
Minä sanon: "Teemme parhaamme uhraamisessamme ja taloudessamme. "
ja niiden käsittelemisessä sekä kasvaaksemme viisaiksi.
Varmistamme, että tulomme eivät ole vain uhrituloja.
Päivän lopussa Jumala kuitenkin muistaa meitä, koska me muistimme -
köyhiä. En tiedä, mihin se kuuluu siinä mitä me teemme.
En tiedä, miten suuressa määrin autamme köyhiä.
Emme saa jättää heitä huomioimatta.
Se että nuo kaksi jättivät tilaisuuden käyttämättä, -
osoittaa minulle jälleen tämän Seurakunta kulkee ohitse
samalla kun se laulaa lauluja kärsivistä ihmisistä.
Samalla kun se lukee kirjoja kärsivistä ihmisistä.
Se rukoilee kirkkoon- kuulumattomien kärsimysten puolesta
He järkyttyvät maailman sekasorrosta ja rikollisuudesta -
kaduillamme, lapsiköyhyydestä, hyväksikäytöstä ja riippuvuuksista,
He järkyttyvät ja häiriintyvät näistä, mutta se ei riitä.
Helvetissä on monia ihmisiä tänään, -
jotka elivät huolestuneen kristityn naapurina.
Monia ihmisiä helvetissä, joiden ohitse joka päivä kulki -
huolestunut kristitty heidän kulkiessaan juna-asemalle.
Niinpä se, että on huolissaan, ei riitä koskaan.
Huolen täytyy löytää ilmenemismuoto todellisuudessa,
tilaisuudessa. Meillä on etuoikeus ja haaste -
elää maailmassa, joka on täynnä tilaisuuksia.
Avaa silmäsi. Katso uutisia. Lue sanomalehdestä.
Ero sellaisen ihmisten välillä, joita puute liikuttaa ja ei, -
on harjaannutettu sielu.
Myötätunto tulee sanasta kompassa (eng compass).
Siihen tarvitsee lisätä vain pääte -ion.
Tämä todellakin selittää sen, mitä myötätunto on.
Myötätunto on sisäinen kantaminen, sisäinen suunta, sisäinen tapa -
sisäinen vastaus, jota tarve ja tilaisuus vetävät puoleensa.
Uskon, että suurimpia sitoutumisen osoituksia seurakunnallemme -
on johdonmukainen huoli seurakuntamme hyvinvoinnista, -
lisääntymisestä ja siunauksesta.
Sitten tuon huolen ilmaiseminen käytännössä -
antamalla, palvelemalla, tukemalla ja osallistumalla.
Jos me annamme, tuemme ja osallistumme ja rohkaisemme -
vain täällä, niin meidän tulee opettaa sydämemme -
miten osallistua enemmän, luovemmin ja johdonmukaisemmin.
Huoli. Paavali oli iloinen, että he kantoivat huolta.
Heiltä puuttui kuitenkin tilaisuus.
Suurin armo
lahjoitettu minulle kuin kruunu syylliseen päähäni.
Ennen aikojen alkua valitsit minut heijastamaan kunniaasi.
Elän kiitollisin sydämin.
Olen elossa tekemäsi uhrauksen vuoksi.
Siksi sanon kiitos, kiitos rististä.
Loputon rakkaus
tulvi maailmani rikkinäisyyteen, teki eheäksi iäisyyttä varten.
Sydämeni on turvassa tekijäni käsissä.
Elän kiitollisin sydämin.
Olen elossa tekemäsi uhrauksen vuoksi.
Kiitos. Kiitos rististä, rististä.
Mikäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,85 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 OKH 720A
Vain ristin kautta voin seisoa vahvana,
vain veresi kautta olen turvassa ikuisesti.
Tämän elämän lahjan käytän ylistäen sinua.
Vain ristin kautta voin seisoa vahvana,
vain veresi kautta olen turvassa ikuisesti.
Tämän elämän lahjan käytän ylistäen sinua.
Laulamme kiitos. Kiitos rististä, rististä.
Kiitos. Kiitos rististä, rististä.
Suomennos: Suvi Niskanen