o
YLTÄKYLLÄINEN ELÄMÄ
Isyys on tällä hetkellä suuren hyökkäyksen kohteena.
Meillä on maan päällä maailmanlaajuinen isänpuute.
Lapset jotka kasvavat ilman isää joutuvat....
8 kertaa todennäköisemmin vankilaan.
tekevät itsemurhan 5 kertaa todennäköisemmin
kokevat 20 kertaa todennäköisemmin käyttäytymishäiriöitä.
heistä tulee 20 kertaa todennäköisemmin raiskaajia.
He karkaavat kotoaan 32 kertaa todennäköisemmin.
He käyttävät huumeita 10 kertaa todennäköisemmin.
He jättävät koulunsa kesken 9 kertaa todennäköisemmin.
Apua.....
En tiedä minne minä kuulun....
Jumala antaa yksinäiselle kodin. Psalmi 68:7
Apua....
Olenko minä näkymätön?
Sinä näit minut jo ennen kuin olin syntynyt.
Sinun silmäsi näkivät minut jo idullani, sinun kirjaasi on kaikki kirjoitettu.
Ennen kuin olin elänyt päivääkään, olivat kaikki päiväni jo luodut. Psalmi 139:16
Apua...
Auttakaa joku....
Älä tunkeudu orpojen pelloille sillä heidän puolustajansa on vahva.
Sananlaskujen kirja 23:10-11
Olen saanut tästä kierteestä tarpeekseni. Se ei ole minun syyni.
Minä en koskaan palaa takaisin. Minä en ole isäni kaltainen.
Emme voi korjata mennyttä.
Voimme ainoastaan luoda uuden tulevaisuuden.
Tilastoja lapsista, joilta on riistetty isä:
72% kaikista teini-ikäisistä murhaajista,
60% raiskaajista
70% lapsiin sekaantujista,
11 kertaa todennäköisemmin väkivaltaisesti käyttäytyviä,
kolme neljästä teinien itsemurhista
80% murrosikäisistä jotka ovat psykiatrisissa hoitolaitoksissa
90% kotoa karkaajista.
Jokainen sukupolvi saa päättää omasta elämästään,
kirjoittaa oman lukunsa elämään, ja jättää oma merkkinsä maailmaan.
Isäni oli alkoholisti, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni ei ymmärtänyt minua, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni odotti minulta liikaa, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni ei tahtonut tuntea minua, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni vihasi Jumalaa, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni hakkasi äitiäni, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni ei koskaan välittänyt minusta, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni ei arvostanut minua yhtään, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni ei koskaan ollut tukenani, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni oli väkivaltainen mies, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni oli vihainen mies, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni vihasi naisia, mutta minä en ole isäni.
Minun isäni oli rasisti, mutta minä en ole isäni.
Monet pojat kantavat sydämissään isiensä jättämiä haavoja.
Minäkin kannoin omaani monia vuosia.
Eräänä päivänä annoin sen kaiken Jumalalle.
Mutta toisinaan Hän antaa sen takaisin minulle.
En koskaan unohda, että miljoonat kantavat yhä tuota haavaa.
Mutta heillä ei ole Jumalaa, jolle he voisivat sen antaa.
Lainaukset kirjasta: "En ole kuin isäni."
Hän kääntää isien sydämet lasten puoleen ja
lasten sydämet isien puoleen.
Malakia 3:24
Minä en ole isäni kaltainen.
Voin olla parempi, voimakkaampi ja päästä pidemmälle.
Voin kasvattaa lapseni paremmin ja hoitaa avioliittoni paremmin.
Voin pärjätä paremmin työssäni. En ole isäni kaltainen.
Ilman jonkinlaista uhmaa monia asioita kohtaan sukupolvessamme -
me menemme takaisin virheelliseen malliin, -
mikä on useammin mukautumista kuin uhmaamista.
Näin historia toistaa jälleen itseään.
Nousemme näyttämölle ja näyttelemme saman draaman -
ja saman käsikirjoituksen, jossa on sama alku, keskiosa ja loppu -
kuin esi-isämme ellemme ennen näyttämölle nousuamme ymmärrä, -
että mikään ei ole väistämätöntä.
Mikään ei tule muuttumaan ennen kuin sinä muutut.
Niin kuin ihminen ajattelee, sellainen hän on.
Kaikki mitä ajattelemme tai teemme olkoonpa se suunniteltua -
tai spontaania, harkittua tai harkitsematonta, -
on tulosta siitä, miten me ajattelemme.
Sinä voit muuttaa sen, miten ajattelet.
20-vuotiaana havaitsin olevani onneton. Tunsin olevani ansassa.
Meitä oli kolme lasta. Emme tienneet, mitä tekisimme.
Hädin tuskin selvisimme. Tuolloin päätin muuttaa mieleni.
Päätin hankkia paremman ja sopivamman työpaikan.
En tuolloin tiennyt, että tulisin tekemään sitä, mitä teen nyt.
Tiesin, että osasin puhua.
Ajattelin, että hankin työn, jossa puhumisesta maksettiin.
Sain työpaikan myyntimiehenä.
Minun oli mahdollista tienata peruspalkan lisäksi provisioita.
Tunsin, että saatoin hallita elämääni paremmin.
Saatoin tienata enemmän, jos myisin enemmän.
Sen sijaan, että olisin työssä, missä en voinut tienata lisää.
Vaihdoin siis työtäni.
Aloin säästää rahaa asuntoa varten. Kukaan perheessämme ei ollut -
koskaan omistanut omaa asuntoa tai autoa.
Sukupolvien ajan suvussamme isovanhempiini asti, -
jotka olivat siirtolaisia Etelä-Irlannista -
ja jotka tulivat etsimään työtä Englannista.
Sukupolvien ajan kukaan suvussani -
ei ollut omistanut omaa asuntoa tai autoa, -
koska he eivät olleet koskaan hallinneet omaa elämäänsä.
Ehkä juuri tuo asia oli se mitä menneisyydessä kaivattiin.
Minä päätin muuttaa kaksi tai kolme asiaa elämässäni: -
vaihtaa työpaikkani ja säästää asuntoon puolessa vuodessa.
Tuona päivänä tein nuo kolme valintaa.
Nuo valinnat muuttivat elämäni täysin.
Nyt kun ajattelet 'en ole isäni kaltainen', -
älä etsi suuria muutoksia, joita sinun tulisi tehdä.
Muutos saattaa olla pientä ja huomaamatonta.
Kyseessä saattaa olla pieni muutos ajattelutavassa.
Se saattaa muutos jossain salassaolevassa ajattelutavassa
tai muutos jossain tavassasi reagoida tietyllä tavalla asioihin.
Kun kasvatin lapsiani saatoin pysähtyä ja kysyä itseltäni: -
"Miksi ihmeessä teen noin?"
"Miksi puhun näin lapsilleni? Miksi tunnen näin, -
kun lapseni käyttäytyvät noin?"
En usko valitsevani tätä.
Voisin valita toisin, -
koska tuo oli minun väärä mallini. Havaitsin, että olin kuten isäni, -
siinä miten käsittelin lapsiani ja siinä miten suhtauduin heihin.
Niinpä aloin tehdä paljon pieniä, huomaamattomia, ei-kiitettyjä -
rohkaisemattomia ja ei-palkittuja päätöksiä, jotka eivät liittyneet -
vain minuun vaan minun lapsiini ja lastenlapsiini.
Olen tuskin nähnyt isääni 34 vuoteen lähdettyäni kotoa.
Hän asuu kymmenen mailin päässä.
16 ikävuoteni jälkeen olen viettänyt vain lyhyitä hetkiä
hänen kanssaan samassa huoneessa.
17 vuotiaana olin ollut naimisissa vuoden ja
minä ja kaikki sisarukseni olimme lähteneet kotoa
päästäksemme pois hänen epäfunktionaalisesta vaikutuksestaan
ja painostuksestaan. Me ikään kuin hajaannuimme.
Huomasin, että tämä oli tärkeää seuraavasta syystä.
Isät kuunnelkaa minua.
Jos vieraannut lapsistasi, -
lapsesi vieraantuvat toisistansa.
Me isät joko pidämme lapsemme yhteydessä toisiinsa -
tai me hajaannutamme heidät toisistansa.
Me sisarukset emme koskaan kasvaneet yhdessä.
En ole nähnyt sisaruksiani yli 30 vuoteen.
Me hajaannuimme, pakenimme ja menimme omille teillemme.
Minulla on sisarusten lapsia ja lapseni ovat niitä sisaruksilleni.
He eivät ole koskaan tavanneet toisiansa.
Valinnat, joita tänään teet, eivät koske sinua vain tänään.
Aikaisempien tapahtumien seurauksena, voimme laittaa
liikkeelle uuden kurssin, -
joka tuottaa uuden vaikutuksen 10 tai 20 vuoden kuluttua.
Se saattaa olla hyvin pieni. Joku joka kuuntelee minua takapenkissä.
Tiedät, mitä sinun pitäisi tehdä, mutta tunnet itsesi heikoksi.
Suunnittelemasi asia näyttää niin merkityksettömältä, -
ettet usko, että sen tekeminen olisi oikein.
Odotat, että sinulle ojennettaisiin tehtäväksi jotakin -
merkityksellisempää. Uskot, että se saisi aikaa muutosta.
Ne asiat, jotka saavat muutosta aikaan, ovat usein huomaamattomia.
Nuo huomaamattomat asiat ovat vihollisen parhaiten salassa -
pidetyt asiat sille, etteivät ihmiset muuttuisi.
Ne ovat näkymättömiä, toistuvia, piittaamattomia käytöstapoja,
joista tulee naamio menneisyydelle ja jonka taakse voi piiloutua.
Se on ikään kuin Troijan hevonen.
Tuon 'Troijan hevosen' sisällä toistuvien tapojen ja ajatusten -
piittaamattomuus piiloutuu. Koska näemme vain Troijan hevosen, -
joka on viehättävä ja näyttää olevan lahja meille.
Emme tiedä, että sen sisällä on lasti, joka on tappava kaikelle -
sille, mistä me olemme vastuussa.
Tämä on lyhyt aika sanoa hyvin suuri asia.
Kun teet muistiinpanoja ja sanot 'amen', se tulee tietoisuudestasi.
Tämän täytyy mennä alitajuntaasi.
Tämän täytyy mennä alitajuntaasi, joka ohjelmoitiin kauan sitten.
Sinun täytyy miettiä ajatustapojasi ja kysyä: "Miksi teen noin?"
Kun vastaus on:"En tiedä" Se on ensimmäinen vihje.
Sinä toistat historiaa, jota et valinnut toistaa.
Konteksti on yksi suurimpia tekojemme muovaajia.
Konteksti ei sano sinulle: "Haluan, että käyttäydyt näin. "
Konteksti toimii itsestään.
Konteksti muovaa sitä, millaisia me olemme.
Samoin tekevät kulttuuri ja ympäristö. -
Emme muista, että olisimme valinneet, millaisia olemme.
Emme muista, että se olisi opetettu tai neuvottu meille -
tai että olisimme suostuneet siihen. Siksi emme tiedä, -
että se on olemassa. Emme tiedä, miksi olemme sellaisia kuin olemme.
Otetaanpa 'Ruma Ankanpoikanen' satu.
Se on uskomaton tarina kontekstista.
Tämä oletettu 'ankka' syntyi eikä se sopinut joukkoon.
Se oli selvästi erilainen kuin muut.
Se oli pitkä ja hontelo. Sillä oli iso oranssi nokka.
Sen sulat olivat isommat ja se oli pörröisempi. Se ei sopinut joukkoon
Usein me emme sovi joukkoon -
ja siksi muut ihmiset ja yhteisö alkavat vainota meitä.
He hylkäävät meidät ja he häpeävät meitä.
Koko elämänsä se oli vainon ja hylkäämisen kohteena.
Tarina jatkuu Andersenin kertomana ja siinä kuten
monissa Andersenin saduissa on hyvin merkityksellinen sanoma.
Se ei ole vain lasten taru.
Tämä ankka päätyy myöhemmin elämässänsä
piileskelemään järven rantakaislikossa, -
koska se ei halua, että se nähdään. Koko elämänsä ajan sitä ovat -
ajaneet takaa kissat, koirat ja vanhat naiset luutinensa.
Piilopaikastansa se näkee joukon upeita joutsenia liukuvan -
kohti itseään. Jostain kumman järjenvastaisesta syystä -
se tuntee, että sen tulisi liikkua niitä kohden.
Kun se tulee muutaman metrin päähän niistä, -
se kumartaa päänsä ja odottaa tavanomaisia pilkkaamisia.
Pilkkaamisen sijasta joutsenet lähestyvät sitä.
Katsoessansa alas veteen ensimmäistä kertaa elämässänsä -
se näki peilityynessä veden pinnassa oman kuvansa.
Kuvassa ei ollut ankkaa.
Siinä oli upea joutsen. Se oli kuten ne.
Samanlaiset vetävät toisiaansa puoleensa.
Joutsenen muna joutui jostain syystä ankan pesään.
Se, mikä oli hyljätty ja halveksittu ankan pesässä, -
olisi ollut normaali ja juhlittu joutsenen pesässä.
Jotkut teistä on väärin määritelty ja leimattu kontekstin perusteella.
Ei siksi, että sinä olit vääränlainen.
Kontekstisi valehteli sinulle sen, millainen sinä olet.
Jokin, mitä et valinnut, on määritellyt ja leimannut sinut.
Se valitsi sinut.
Puhumme paljon seurakunnassa ja neuvomme ihmisiä siinä, että
on ymmärrettävä, että me tiedämme, ettet sinä
valinnut näytellä tätä näytelmää elämässäsi.
Nyt annamme sinun ymmärtää, että sinä voit valita.
Sinun täytyy valita, koska jos et valitse, -
niin uskot koko elämäsi, että sinun on yritettävä saada -
ankat hyväksymään sinut.
Sinut määritellään sen perusteella, miten ihmiset suhtautuvat sinuun.
Kuitenkin sinut pitäisi määritellä Jumalan suhtautumisen perusteella.
Jos emme tiedä, miten Jumala ajattelee meistä -
ja jos ajattelemme, että Jumala on jättänyt meidät -
sukukirouksien uhreiksi, niin emme saa hyvää kuvaa Jumalasta.
Jää kuva, että Hän jättää minut kamppailemaan -
jonkin sellaisen kanssa, mitä en voi kontrolloida.
Parasta mitä voin tehdä on saada joku
vapauttamaan minut sukukirouksesta, jota en valinnut.
Ota elämäsi pois automaattiohjauksesta.
Voisitko ajatella, että voisit alkaa sanoa: "Voin olla erilainen.
"En ole isäni kaltainen. Isäni ei tunne vaimoani.
Hän ei tullut häihimme. Hän ei tunne lapsiamme.
Muutaman viime vuoden aikana me olemme saaneet kaksi kaunista -
lastenlasta. Isäni ei ole koskaan nähnyt heitä.
Tätä on jatkunut neljän sukupolven ajan.
Tehdessään valintoja minun ollessani 16-vuotias hän ei tiennyt
kuten emme mekään usein tiedä,
että valinnoilla, joita teemme nyt -
on vaikutuksia kauakana tulevaisuudessa.
Mitä kauemmas vaikutukset ulottuvat sitä vaikeampi niitä on muuttaa.
Niinpä alistumme väistämättömyyden voimalle, mikä on vuosien aikana -
kehittynyt ongelman ympärille. Se on liian suuri asia käsiteltäväksi.
Me luovutamme ja jätämme asian seuraavalle sukupolvelle.
Kun he saavat sen, sillä on vielä enemmän voimaa.
Asia on niin pelottava, etteivät he uskalla käsitellä sitä lainkaan.
Torstai-iltaisin meidät lähetettiin aikaisin vuoteeseen, -
koska isäni tulisi humalassa kotiin.
Palkkapäivänä hän tuhlasi rahat viinaan ja tuli kotiin humalassa.
Hän hakkasi äitini pahasti joka torstai-ilta.
Lapset lähetetiin vuoteisiin ja äiti sanoi: -
"Mitä hyvänsä tapahtuu älkää lähtekö huoneestanne.
Alakerrassa ei ole turvallista. "
Kuulimme hakkaamisen.
Seuraavana aamuna näimme äitimme mustelmilla.
Hän valehteli meille ja naapureille
Koin tuon useasti 10-16 ikävuoteni aikana kunnes lähdin kotoa.
Tuollainen jättää jälkensä ihmisten elämään.
Isyys on yhteiskunnassamme suuren hyökkäyksen kohteena.
Ellei isyys koe suurta uudistusta, mitä ei tapahdu -
ellemme me seuraavaksi vuorossa olevat tee asialle jotain,
niin 20 vuoden kuluttua valitamme edelleen isyyden huonoa tilaa.
Ehkäpä me isät vuorollamme -
voisimme tehdä joitain valintoja -
voisimme tehdä joitain päätöksiä.
Vankiloihimme suunniteltiin käyttöönotettavaksi kirja, -
jonka avulla haluttiin sanoa isiensä kaltaisille nuorille rikollisille, -
"Sinun ei tarvitse olla tälläinen. Älä ole isäsi kaltainen."
Koska jos olet kuten isäsi, sinun lapsesi ja lapsenlapsesi -
tulevat luultavasti olemaan kuten hän."
Näin olisi taas sukupolvia, jotka olisivat -
sopeutumattomia, hyväksikäytettyjä ja sekasortoisia.
Tämä vetoomus on myös sinulle, jotta voisit harkita -
voisitko tarvittaessa sanoa: En ole isäni kaltainen.
" En tule toistamaan historiaa. "
EN OLE ISÄNI KALTAINEN
LENIN TARINA
Lapsena tiesin, että minulla on isä.
En kuitenkaan ollut tavannut häntä koskaan.
Hänestä ei koskaan puhuttu.
Ollessani 13-vuotias äitini päätti, -
että ehkäpä minun oli aika tavata isäni.
Se oli minulle hyvin tunnepitoinen ja järkyttävä kokemus.
13-vuotiaana Len tapasi isänsä, joka oli rappioalkoholisti.
Tapaaminen oli järjestetty paikalliseen puistoon.
Näin miten tuo pateettinen mies lähestyi minua pullo kädessänsä.
Hänellä oli pitkä parta ja hän oli vahvasti humalassa.
Se oli minulle liikaa.
En kyennyt tapaamaan häntä. Itkin ja itkin -
juoksiessani koko matkan kotiin vihaisena ja järkyttyneenä.
Olin täysin murtunut siitä, että tuo mies oli isäni.
Len taisteli teini-ikänsä lävitse tietäen, kuka hänen isänsä oli.
Suunniteltua tapaamista seuraavat vuodet -
olivat minulle, kasvavalle teini- ikäiselle, hyvin vaikeat.
Kukaan ympärilläni ei tiennyt, että hän oli isäni. Ei edes hän itse.
Tuon tiedon käsitteleminen ja kantaminen oli hyvin raskasta.
17-vuotiaana löysin elämäni tarkoituksen Jeesuksessa.
Uskoontuloni muutti, miten näin elämän ja
mitä tunsin isääni kohtaan.
Len käytti seuraavat kaksi vuotta ystävystyäkseen isänsä kanssa.
Hän ei paljastanut isällensä, että oli tämän poika.
Vietin aikaa hänen kanssa ja kerroin hänelle uskostani.
Vein häntä kahviloihin ja paikkoihin, joissa hän sai kunnon aterioita.
Puhuin hänelle. Hän ei tiennyt, kuka olin.
Nuo keskustelut eivät päättyneet hyvin:
Isäni pyysi rahaa alkoholiin.
Ne päättyivät aina siihen, että hän huusi minulle.
En kuitenkaan antanut periksi vaan halusin tutustua häneen.
Yritin ymmärtää häntä hieman enemmän. Olihan hän isäni.
Lopulta Len kertoi isällensä olevansa tämän poika.
Noihin aikoihin tutustuin ja rakastuin vaimooni Jackiin.
Muistan selvästi, miten kerroin hänelle, kun kävelimme kadulla, -
että mies, joka seisoi oven pielessä oli isäni.
Kerroin Jackielle, että tuona iltana paljastaisin -
isälleni, että olin hänen poikansa.
Uskoin, että tuo paljastus saisi hänet ymmärtämään, -
että hän voisi saada paremman elämän. Hänen alkoholisminsa -
esti häntä toimimasta yhteiskunnassa hyvänä puolisona -
ja hyvänä isänä.
Äitini kuoleman vuosipäivänä löysin isäni yhdestä majatalosta.
Kysyin haluaisiko hän lähteä mukaani äitini haudalle.
Yllätyksekseni hän sanoi, että hän lähtisi mielellänsä.
Menimme haudalle yhdessä.
Ensimmäistä kertaa elämässäni näin isäni itkevän aitoja kyyneliä.
Ne olivat kuin katumuksen ja ' entä jos' kyyneliä.
'Jos vain voisi mennä ajassa taakse päin'. Syleilin isääni tuolloin.
Tunsin hämmästyttävää yhteenkuuluvuutta hänen kanssaan:
'hän oli isäni ja minä olin hänen poikansa. '
Vuonna 2006 Lenin isä kuoli.
Minulle soitettiin ja sanottiin isäni kotikaupungin -
paikallislehden ilmoituksessa etsittiin isäni lähiomaista, -
koska isäni oli kuollut, kun linja-auto oli tönäissyt häntä.
Hautajaiset yllättivät minut täysin, -
koska en voinut uskoa, että niin monet ihmiset tulivat niihin.
Minä sain mahdollisuuden osallistua hautajaisseremoniaan -
ja sanoa muutama sana.
Sanoin isälleni, etten koskaan tuomitsisi häntä.
Sanoin hänelle, että rakastaisin häntä aina.
Sanoin toivovani, että tuntisin hänet iankaikkisuudessa, -
vaikken tuntenutkaan häntä elämässä.
Len on päättänyt, ettei hän ole isänsä kaltainen.
Kokemusteni perusteella olen päättänyt, etten toista historiaa.
Minä en varmasti ole isäni kaltainen.
Tarkoitukseni on tehdä kaikki minkä voin niiden hyväksi, -
jotka kokevat olevansa isättömiä.
Nimeni on Len Palmer ja minä en varmasti ole isäni kaltainen.
Olet täällä muuttaaksesi maailmaa.
Tänään valtuutamme huomisen johtajia.
Abundant Life -johtajuuskoulutus
Yksi elämän muuttava vuosi.
Kaksi opintolinjaa
Anna meille vuosi elämästäsi. Elämäsi muuttuu täysin.
Suomennos: Suvi Niskanen
MIkäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,85 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 OKH 720A