LOVSÅNG
"Väl prövade du oss, Gud, du luttrade oss som silver luttras.
Du lät oss fastna i nätet, -
du lade en tung börda på vår rygg.
Du lät människor fara fram över vårt huvud, -
vi gick genom eld och vatten.
Men du förde oss ut och gav oss överflöd.
Jag kommer till ditt hus med brännoffer, -
jag vill infria mina löften till dig, -
löften som kom över mina läppar när jag var i nöd.
Kom och hör, alla ni som fruktar Gud, -
jag vill låta er veta vad han har gjort för min själ.
Till honom ropade jag med min mun -
och lovsång var på min tunga.
Hade jag haft onda avsikter i mitt hjärta -
skulle Herren inte ha hört mig.
Välsignad vare Gud, som inte har förkastat min bön -
eller tagit sin nåd ifrån mig!
Vem är som Herren, vår Gud, -
han som tronar så högt, han som ser ner så djupt, -
vem i himlen och på jorden?
Han som reser upp den ringe ur stoftet -
och lyfter den fattige ur dyn för att sätta honom bland furstar, -
sitt folks furstar, -
han som låter en ofruktsam kvinna bo i huset -
som en lycklig mor, omgiven av barn.
Du tar dig an jorden och vattnar den, -
du gör den mycket rik.
Guds källa har vatten till fyllest.
Du skaffar säd åt människorna, -
när du så bereder jorden.
Dess fåror vattnar du och jämnar det som är upplöjt.
Med regnskurar mjukar du upp jorden -
och välsignar det som växer på den.
Du kröner året med ditt goda, dina fotspår dryper av fetma.
Betesmarkerna i öknen dryper, höjderna klär sig i glädje.
Ängarna är fulla av hjordar, dalarna är täckta med säd.
Man höjer jubelrop och sjunger.
"Mitt hjärta fröjdar sig i Herren, mitt horn är upphöjt genom Herren.
Min mun är öppen mot mina fiender, ty jag gläder mig i din frälsning.
Ingen är helig som Herren, ty ingen finns utom dig.
Ingen klippa är som vår Gud.
Du förvandlade min klagan till dans, du tog av mig sorgens dräkt -
och klädde mig i glädje.
Därför skall min själ lovsjunga dig utan att tystna.
Herre, min Gud, -
jag vill tacka dig för evigt.
Dans: Maarit Korhonen.
Texterna ur Psaltaren och 1 Samuelsboken.