Hei! Tässä Sid Roth.
Tervetuloa maailmaani, jossa on luonnollisesti yliluonnollista.
Toivota tervetulleeksi tärkein vieras, elävän Jumalan Pyhä Henki.
Mitä sinä tekisit, jos Jumala käskisi sinun kirjaimellisesti -
hakata joku pahanpäiväisesti?
Kuulet, mitä vieraani teki. Seuraavaksi.
Sid Roth on tutkinut yli 40 vuotta yliluonnollisuuden outoa maailmaa.
Liity Sidin seuraan Yliluonnollista-ohjelmaan!
Rob, et suunnitellut ryhtyväsi profeetaksi.
Kun olit 22, sait profetian sanan, -
joka kirjaimellisesti muutti elämäsi.
En etsinyt Jumalaa. Voin rehellisesti sanoa, että Jumala löysi minut.
Elin vain omaa elämääni.
Kävin hyvin liberaalia taidekoulua San Franciscossa.
Olin puheviestinnän kurssilla.
Valokuvaaja ei tarvitse laajaa sanavarastoa.
Muistan ajatelleeni, ettei se ole minun juttuni.
Opettaja laittoi meidät viikko toisensa jälkeen pitämään esitelmiä.
Opetusta oli aina kolme tuntia. Se oli minulle kidutusta.
Kerran opettaja käski minut taas luokan eteen pitämään esitelmän.
Esitelmäni oli pelkkää kangertelua ja haparointia. Opettaja sanoi: "Hylätty".
Palasin lannistuneena paikalleni.
Silloin opettajan suusta tuli Herran sana.
Hän katsoi minua ja näki jotain, mitä en ollut nähnyt.
Profetian henki tuli miehen ylle, vaikka hän ei ollut Hengellä täytetty.
Hän profetoi kuin Bileam, ja se käynnisti elämässäni muutoksen.
Hän käveli luokseni ja sanoi:
"Sinä, Robert Sanchez, olet kirkkaasti luokan lahjakkain puhuja."
Miten hän voi sanoa niin? - En tiedä. Olin vain kangerrellut ja hapuillut.
Inhosin koko kurssia.
Hän ei kuitenkaan lopettanut siihen. Hän sanoi: "Itse asiassa -
kun valokuvaajan uraasi on kestänyt 10 vuotta, tulet risteykseen."
"Lasket alas kuvausvälineesi etkä enää ikinä ota niitä käteesi."
Samalla tein laskutoimituksia. Olin ollut uralla 7―8 vuotta.
Se siis koittaisi kahden tai kolmen vuoden päästä.
Olin toisen vuoden opiskelija.
Se tarkoitti, etten valmistuisi. Jumala muuttaa suunnitelmani.
Ajattelin, että opettaja on hullu. Mutta hän teki jotain vielä hullumpaa.
Hän tuli aivan iholle, nosti sormensa naamalleni ja osoitti kuin piipulla -
korostaakseen sitä, mitä hän sanoi.
Hän sanoi: "Itse asiassa olet jonkinlainen oraakkeli."
En tiennyt, että se tarkoittaa profeettaa.
Hän sanoi: "Olet joku evankelista. Kansat tulevat kuuntelemaan sinua, -
sillä välität viestin sydämestäsi."
Hän ei sanonut: "Näin sanoo Herra" tai muuta.
Olin kuin puulla päähän lyöty.
Kahden viikon päästä siskosi vei sinut seurakuntaan.
Siskoni Ernestine kysyi: "Tekisitkö mielikseni yhden jutun?"
Hän pyysi jotain mahdotonta. "Lähde kanssani seurakuntaan."
Olin kuitenkin jo suostunut.
Olin tottunut käymään kirkossa vain jouluna ja pääsiäisenä.
Olin hyvä ihminen. En tiennyt tarvitsevani pelastusta.
Kun sisko kutsui minut, suostuin. Ilmestyin kirkolle sunnuntaiaamuna.
Hän saattoi minut yhdelle niistä pehmustetuista tuoleista ja sanoi:
"Tulen pian takaisin."
Hän meni salin takaosaan rukoilemaan, -
että Jumala kohtaisi minut, koskettaisi minua ja uudistaisi minut.
Minulle tuli pakahduttava olo. Aloin vapista ja pelätä hieman.
Taisin sanoa hiljaa mielessäni, että minun pitää päästä sieltä äkkiä pois.
Mutta Jumala halusikin ajaa minusta jotain pois.
Jumalan läsnäolo tuli ylleni. Oli kuin minut olisi vyötetty penkkiin.
Kumarruin ja saman tien aloin itkeä hillittömästi.
Sanoin: "Herra, jos olet olemassa, pelasta minut."
Kukaan ei laskenut käsiä päälleni eikä johdattanut pelastusrukoukseen.
Jumala itse pelasti minut. Sen jälkeen minua ei tarvinnut kutsua kirkkoon.
Olin paikalla joka keskiviikko ja sunnuntai. Elämäni muuttui kokonaan.
Miten hienon valokuvaajan urasi kävi? - Voi taivas.
Minut kutsuttiin yllättäen tilaisuuteen Etelä-Kaliforniaan.
Asuin Pohjois-Kaliforniassa. Jokin sisimmässäni sanoi, -
että minun pitää mennä tilaisuuteen.
Tilaisuuden saarnan aihe oli: "Laske iisakisi alttarille."
Pastori sanoi: "Tänään uhraamme paljon. Tuomme iisakimme alttarille."
"Teemme tänään jotain erilaista."
"Keräämme teiltä uhrilahjoja."
"Pidämme Raamattu-visan. Lahja menee sille, joka tietää vastauksen."
"Uskomme, että se oli Jumalasta."
Olin innoissani. Taskussani oli muutama dollari. Päätin antaa sen.
Herra kysyi: "Rob, rakastatko minua?" Vastasin: "Rakastan. Mitä toivot?"
"Voin antaa 25 tai 50 dollaria."
Herra sanoi: "Haluan kamerasi."
"Suostutko luopumaan kamerastasi?"
Kun kolehtikoppa oli tulossa, tunsin sydämessäni kehotuksen.
Se on sisäistä taistelua Pyhän Hengen kanssa.
Vastasin: "Suostun. Rakastan Sinua."
Otin kynän, kirjoitin lapun ja heitin kuoren koppaan.
Herra puhui uudelleen, kun koppa oli jo menossa eteenpäin.
Hän kysyi: "Rakastatko minua?" Sanoin: "Luovuin juuri aarteestani."
"Rakastan Sinua kaikesta sydämestäni."
Hän kysyi: "Suostutko luopumaan kaikista kuvausvälineistäsi?"
Suostuin epäröimättä.
Ilman kameraa sinulla ei olisi uraa.
Siihen Jumala pyrkikin.
Hän halusi unelmani antaakseen minulle omansa.
Hän halusi, että annan Hänelle itseni, -
jotta Hän voi tehdä minusta sen, joksi Hän minut tarkoitti.
Luovuin kaikista kuvausvälineistäni.
Sitten aloin järkeillä. "Tämä on vain testi."
"Autat minua vastaamaan Raamattu-visassa, -
ja saan välineeni takaisin."
Mielestäni olin hyvä raamatuntuntija. Tiesin Raamatusta paljon asioita.
Nostin varovasti käteni.
Kun pastori nosti kamerani, hän sanoi: "Joku antaa kameransa. Mahtavaa."
"Ja kaikki kuvausvälineensä. Tämä on todella hieno siemen ja uhri."
"Ja kamera on täällä."
"Nyt ei voi kysyä mitään helppoa. Pitää kysyä jotain vaikeaa."
Hän selaili kysymyksiä. Muistan kysymyksen vieläkin, -
sillä osaisin vastata nyt. En osannut silloin.
Hän kysyi: "Ketkä ovat ainoat kaksi Raamatun miestä, -
joiden vaimot annettiin toiselle miehelle?"
Kun kuulin kysymyksen, sydämeni valahti, samoin käteni.
Siellä oli yksi nainen, joka alkoi pomppia: "Minä tiedän! Minä tiedän!"
Ajattelin: "Eikä!"
Pastori kysyi naiselta, keitä miehet olivat.
Nainen vastasi: "Simson ja Daavid." Pastori sanoi: "Oikein!"
Et tiennyt vastausta. Nainen tiesi. Hän sai kameran.
Pastori kysyi: "Kuka kameran lahjoitti? Missä olet?"
Nostin käteni kyynelsilmin.
Pastori vei minut naisen luo. Hänkin kyynelehti.
Hän itki ilosta.
Minä itkin, koska olin luopumassa unelmastani.
Pastori kysyi naiselta, miksi tämä itki.
Hän alkoi sanoa: "Jumala on todella hyvä. Jumala on todella hyvä."
Pastori kysyi: "Mitä tarkoitat?"
Nainen kertoi olevansa englannin opettaja.
Hän oli menossa kesäksi lähetysmatkalle Mongoliaan.
Hän oli kävellyt joka päivä koulun valokuvausluokan ohi lounastunnilla -
ja laittanut kätensä luokan kyltille tai ovelle.
Hän oli pyytänyt Jumalalta parasta kameralaitteistoa -
voidakseen ottaa matkalta kuvia ja näyttää niitä tukijoilleen.
Sinua siis siunattiin. Et silloin tiennyt sitä.
Ja häntä siunattiin.
Se oli muuten radikaalin kuuliaisuuden askel.
Mutta seuraava askel... Kerropa se juttu puhujapöydästä.
Tulen muistamaan sen aina.
Olin nuori. Tapasin sanoa Jumalalle: "Haluan olla väkevästi käytössäsi."
"Olen uskollinen ja kuuliainen."
Sitten Jumala laittaa tilanteeseen, jossa ei olekaan niin mukavaa, -
ja joskus kuuliaisuuden taso muuttuu.
Olin puhumassa seurakunnassa Washingtonin osavaltiossa.
Kesken saarnan Herra sanoi:
"Profetoi, että puhujapöytä keikkuu ja kaatuu."
"Kaada puhujapöytä."
Sanoin: "En voi. Minua pidetään hulluna."
Kun kuulin Pyhän Hengen kehottavan minua siihen, -
sanoin: "Minua pelottaa. En pysty."
Menin huoneeseeni ja itkin. Pyysin Jumalalta uutta mahdollisuutta.
Hän sanoi: "Et voi pelätä ihmistä. Sinun tulee pelätä minua."
Seuraavana päivänä saarnasin. Jumalan voima laskeutui.
Otin kiinni puhujapöydästä. Herra sanoi: "Profetoi."
Aloin heiluttaa pöytää. Sanoin: "Pöytä keikkuu."
"Nyt se makaa maassa kuin kuollut."
Puhujapöytä oli pleksilasia. Kun kaadoin sen, siitä irtosi yläosa.
Sen jälkeen otin käteeni vesikannun.
Aloin läiskyttää vettä ympäri alttaria ja saarnastuolia.
Aloin profetoida: "Herran Henki tuo virvoituksen."
"Tämä alttari, Jumalan virta vuotaa."
"Teen tämän maan terveeksi. Nousee uusi ihminen."
Tuon tähän huoneeseen muutoksen."
Loiskutin vettä kaikkialle. Eturivissä istuvienkin ylle.
Koko puhujapöytä ja alttari uivat.
Kokouksen jälkeen pastori halusi jutella kanssani.
Hän kysyi: "Mistä tiedän, että tämä on Jumalasta?"
Silloin yksi varttunut vanhemmistoveli tuli sanomaan, että hänellä on asiaa.
Pastori pyysi hänet sisään.
Vanhemmistoveli sanoi: "Kun kaadoit puhujapöydän, -
aioin tulla sanomaan, ettei tämä ole Jumalasta, ja vetämään sinut pois."
"Mutta Jumala avasi silmäni. Näin kahleiden irtoavan seurakunnasta."
"Näin henkien ja linnakkeiden, jotka ovat pitäneet meitä orjina, murtuvan."
"Saastaisia henkiä lähti."
"Näin Jumalan läsnäolon loistavan, kun loiskutit vettä."
"Pastori, tämä on sana Jumalalta. Minä näin sen."
He ottivat sanan vastaan siinä hetkessä. Me rukoilimme.
Voima ja herätyksen Henki murtautuivat läpi. Kokoukset pitenivät.
Kahleet ja siteet murtuivat. Jumalan voima tuli julki.
Kun palaamme mainostauolta, -
päästetään Rob irti.
Hän profetoi teille.
Uskon, että niin kuin kahleet kirposivat sen seurakunnan yltä, -
ne kirpoavat sinun yltäsi. Samoin sairaudet, kipeät kohdat -
ja kaikki muukin elämässäsi.
Pyydän Robia lukemaan postisi. Jatkamme pian.
Yliluonnollista-ohjelma jatkuu hetken kuluttua.
Rukous on keskeinen avain Jumalan lupauksiin ja siunauksiin.
Rukoileminen päivittäin rukouskielellä on tärkeää etenkin nykyisessä ajassa.
Sid Roth esittelee uuden GodTalk-rukoussovelluksen.
Sovelluksessa voi asettaa rukousmuistutuksia.
Osoita vastuullisuutesi näyttämällä rukousaika muille.
Kerro rukouspyyntösi globaalille rukousyhteisöllemme.
Katso opetus Pyhän Hengen kasteen saamisesta -
ja Jumalan antamalla kielellä rukoilemisesta päivittäin.
Hyödynnä ohjelma-arkistoamme ja ISN-verkostoa -
ja rakenna uskoa Jumalan mahdollisuuksiin.
Sovellus on ilmainen ja saatavana iOS- ja Android-käyttöjärjestelmille.
Etsi "Sid Roth's GodTalk" laitteesi sovelluskaupasta.
Monet katsojat kertovat todistuksia katsottuaan Yliluonnollista-ohjelmaa.
Ohjelmassanne rukoiltiin, että jonkun olkapää paranee.
Otin sen omakseni. Oikea olkapääni oli ollut kipeä.
En ole pystynyt nukkumaan oikealla kyljellä. Nyt pystyn!
Jos ohjelmamme on koskettanut sinua, kerro siitä: sidroth.org/praise.
Yliluonnollista-ohjelma jatkuu.
Rob, työnnät radikaalia kuuliaisuutta -
huimiin sfääreihin. Kerropa se juttu.
En tule milloinkaan unohtamaan sitä. Olin Zionissa.
Minäkään en ehkä unohda sitä.
Olin Illinoisin Zionissa profetia- konferenssissa. Oli sunnuntaiaamu.
Jumalanpalvelus päättyi. Ihmiset lähtivät kotiin.
Jäin sinne pyörimään.
Silloin eräs mies heilautti minulle kättä vähän matkan päästä -
ja sanoi: "Hei, hei!" Vastasin.
Hän sanoi: "Nähdään!"
Samassa olin kuin härkä, joka näki punaista.
Katsoin miestä ja huusin: "Ei enää ikinä! Kuuletko?"
"Ei enää ikinä!"
Ja samassa tein jotain pöyristyttävää.
Ryntäsin kuin härkä miestä kohti. Laitoin käden nyrkkiin.
Mietitkö yhtään, mitä olit tekemässä?
Minä vain toimin. Se oli yliluonnollista ja spontaania.
En ollut ikinä aiemmin ollut tappelussa.
Siihen tarvittiin uskoontulo ja radikaali kuuliaisuus.
Ryntäsin miehen luo ja löin häntä nyrkillä rintakehään.
En vain kerran. Kaksi, kolme, ainakin neljä kertaa.
Jumalan voima iski häneen.
Hän horjahteli ja kaatui sitten mahalleen.
En vielä lopettanut. Minuun meni jokin. Hyppäsin hänen päälleen.
Olet katsonut liikaa länkkäreitä.
En tiedä, mitä tapahtui. Hyppäsin miehen päälle -
ja puristin häntä Isän rakkaudella. Aloin profetoida.
Aloin puhua hänen sydämeensä ja kasvoista kasvoihin.
Painin hänen kanssaan. Aloin sanoa: "Ei enää ikinä!"
"Et enää ikinä palaa saastaisiin asioihin."
"Et enää ikinä näe painajaisia lapsuudestasi."
"Et enää ikinä piikitä käsivarteesi myrkkyä, -
sillä Herran Henki sanoo: 'Olen tullut vapauttamaan sinut.'"
Kun profetia loppui, nousin seisomaan. Ihmiset katsoivat meitä.
Ensimmäinen ajatus oli, että joudun vankilaan.
Pyhä Henki sanoi: "Ei."
Sanoin: "Herra, tarvitsen sanan. Miksi laitoit minut tekemään niin?"
Herra sanoi: "Miehen elämä otettiin häneltä radikaalisti pois."
"Tänään annoin sen hänelle takaisin radikaalisti."
Kysyin vanhimmilta ja johtajilta, voinko keskustella pastorin kanssa.
Menin alakertaan. Kysyin pastorilta, voimmeko jutella.
Hän kysyi, olenko kunnossa. Paidassani oli tahroja.
Solmioni oli rytyssä. Hikoilin. Rystyset olivat verillä.
Takeltelin. Pastori sanoi: "Kakista ulos."
Sanoin, että tappelin yhden seurakuntalaisen kanssa.
Hän kysyi, kenen. Sanoin, etten kysynyt nimeä.
Hän käski kuvailla miestä. Sanoin: "Noin 175-senttinen ja 140-kiloinen."
Pastori sanoi: "Hyvä."
"Tunnen tapauksen."
Kysyin, miksi se oli hyvä asia.
Pastori sanoi: "Jumala antoi hänelle kauttasi sen, mitä hän tarvitsi."
"Minä en ole pystynyt siihen. Minut on kutsuttu paimeneksi, rakastamaan."
"Jumala rakkaudessaan antoi miehelle, mitä tämä tarvitsi."
Pastori kertoi miehen historian. Mies käy seurakunnassa edelleen.
Hän toimii nyt vanhemmistossa.
Hän pitää kunniana sitä, mitä sinä päivänä tapahtui, -
sillä hän tietää, että Jumala vapautti hänet.
Kaikkia ei ole kutsuttu profeetoiksi, niin kuin Robia -
osana viisitahoista palveluvirkaa.
Mutta Raamattu sanoo, että kaikki voivat profetoida.
Väität, että profetoiminen on yksinkertaista.
Riittää, että on uskova. Se on yksinkertaista, sanot.
Kerro muutama vinkki.
Lempijakeeni on Ilm. 19:10:
"kumarra ja rukoile Jumalaa."
"Sillä Jeesuksen todistus on profetian henki."
Kun aloin tutkia tätä ja pyytää Jumalalta viisautta opetustyöhön, -
Jumala sanoi: "Opeta ihmiset todistamaan."
"Opeta, että kun he todistavat minusta, profetian henki alkaa toimia."
"Opeta heitä jakamaan rohkaisua Raamatusta."
"Kysy niiltä, jotka eivät usko ikinä profetoineensa, -
ovatko he kirjoittaneet ystävän tai sukulaisen korttiin raamatunjaetta."
Aloin kysyä ihmisiltä: "Oletteko ikinä profetoineet?" - "Emme."
"Oletko ikinä kirjoittanut läheisesi korttiin raamatunjaetta?"
Tai lähettänyt tekstiviestillä jaetta.
Niin, tai saanut sananpaikan rukoillessa jonkun puolesta.
Se on profetian henki.
Kysyin: "Oletko koskaan pitänyt paitaa tai lakkia, -
jossa on jae, raamatunpaikka tai kristillinen sanoma?"
"Silloin olet mainos, kävelevä profetian henki."
"Kun ihmiset näkevät raamatunpaikan, he sanovat sen mielessään -
tai ääneen, jolloin se pääsee ilmoille."
Mutta se ei ole sattuma.
Olet jo tehnyt sitä tajuamatta sitä itse.
Ehdottomasti. Profetoiminen on helppoa.
Teemme siitä vaikeaa. Luulemme, että pitää sanoa: "Näin sanoo Herra."
Kaikki voivat profetoida, mutta kaikki eivät ole profeettoja.
Jumala käyttää joka päivä tavallisia uskovia, -
joilla on profetian henki eli Kristus. Hän avaa suut ja antaa sen virrata.
Joskus harvoin, kuten Apostolien tekojen kirjassa, -
Jumala vuodattaa Henkensä kaiken lihan päälle.
Jumala voi käyttää sellaista, -
jolta sitä ei ikinä odottaisi, kuten minä tai opettajani.
Profetoipa katsojien puolesta, niin kuin Jumala johdattaa.
Mitä ikinä Hän näyttää. Kunhan et mottaa minua.
Kun valmistauduin, Herran Henki sanoi, että tämä on Ap. t. 12:n hetki.
Jos koet olevasi kahleissa ja ahtaassa paikassa, -
niin kuin Pietari vankilassa, Herra sanoo: -
"Lähetän enkelit koskettamaan sinua ja antamaan sinulle voimaa nousta."
"Kirvoitan kahleet, avaan vankilan ovet ja vien sinut kaupungin portille."
"Avaan sinussa olevan profetian hengen kautta kaupungin portit, -
portit perheeseesi, läheisiisi ja yhteisösi jäseniin, -
jotta he vapautuvat."
Koen, että Jumala tahtoo herättää Herran äänen sisimmässäsi.
Rukoilen nyt kaikkien puolesta.
Isä, näet ne, jotka nyt astuvat profetian henkeen.
Suo heidän rohkeasti julistaa, -
mitä olet heille Raamatun ja sanasi kautta antanut.
Auta heitä rakentamaan sillä muita ympärillään.
Rukoilen näkijöiksi ja profeetoiksi kutsuttujen puolesta.
Anna sanojen pulputa.
Vaikuta heidän sisimmässään niin, -
että silmät alkavat nähdä kirkkaasti, suomut putoavat.
He tarttuvat lahjaan ja kutsuun -
ja alkavat vaeltaa radikaalissa kuuliaisuudessa.
Tarttuvat Sanaasi uskossa ja täyttävät tarkoituksesi.
Julistan tämän ilmoille ja Sinun Henkeesi -
Jeesuksen kalliissa nimessä.
Elämä voi tuntua soljuvan ohi tasapaksussa arkirutiinissa.
Heräät, käyt suihkussa, pukeudut.
Huolehdit muiden hyvinvoinnista.
Menet töihin. Painat töitä kahdeksan tuntia.
Ehkä yhdeksän. Ehkä kymmenen.
Palaat kotiin, teet ruokaa, katsot televisiota ja menet nukkumaan.
Sama ennalta-arvattava kehä -
pyörii päivästä, kuukaudesta ja vuodesta toiseen.
Mietit, eikö elämässä ole muuta.
Totuus on, että muutos on mahdollinen.
Elämällä on suurempi tarkoitus, johon vain sinä pystyt.
Sinulle on jo ennen syntymääsi laadittu suunnitelma ja kartta.
Sinulle on luotu polku, jonka vain sinä kykenet kulkemaan.
Päivä päivältä, tunti tunnilta.
Jos valitset lähteä polulle, elämäsi tarkoitus avautuu.
Kutsu on jo esitetty. Otatko selville, mitä elämällä on tarjota?
Haluatko tietää, mitä varten sinut on luotu? Kaipaatko jotain enemmän?
Onko sinulla tarkoituksen löytämisen nälkä?
Tahdomme antaa sinulle kirjan osoittamaan tietä.
Lataa ilmaiseksi kirja "They Thought for Themselves" -
ruudulla näkyvästä osoitteesta.
Ensi viikolla:
Olen Warren Marcus. Katso seuraava Yliluonnollista-jakso.
Kuulet Raamatun ainoan rukouksen, jonka Jumala itse on kirjoittanut.
Suomennos: Marianne Tenetz