Tere! Sid Roth siin.
Tere tulemast minu maailma, kus kõik on loomulikult üleloomulik!
Tere tulemast ka meie kõige olulisemale külalisele -
elava Jumala Pühale Vaimule!
Mida te teeks,
kui Jumal käsiks teil sõna otseses mõttes
keegi läbi peksta?
Tahate teada, mida mu tänane külaline tegi?
Kohe saate.
Sid Roth on uurinud üle 40 aasta üleloomulikku maailma.
Liitu koos Sidiga vaatamaks saadet: "See on üleloomulik!“
Robert, sul polnud ju plaanis hakata prohvetiks.
Kuid sa said 22-aastaselt prohvetliku sõna,
mis sõna otseses mõttes muutis su elu.
Ma tõesti ei otsinud Jumalat.
Võin ausalt öelda, et Jumal otsis mind.
Ajasin täiega oma asja.
Õppisin väga vabameelses San Francisco Kunstiakadeemias.
Võtsin suulise suhtlemisoskuse tunde,
samas kui fotograafil pole ju vaja väga ladusat sõnavara.
Nii mõtlesin seal tunnis olles: "See pole küll minu jaoks."
Professor käskis igal ühel meist
teha nädalast nädalasse kõigi ees suulisi etteasteid.
Üks loeng kestis 3 tundi, mis oli täielik piin mu jaoks.
Mäletan, kuidas ta kutsus mu klassi ette kõnelema.
Kobisesin ja pomisesin seal midagi,
mispeale ta andis mulle hindeks F (1) ja käskis kohale istuda.
Olin täiega löödud ja istusin maha,
kui korraga selle mehe suust tuli Issanda sõna.
Ta nägi minus midagi, mida ma polnud kunagi näinud.
Kuigi mu õppejõud polnud kristlane, tuli Jumala prohvetlik vaim ta üle
ja ta edastas mulle sõnumi Jumalalt, mis käivitas ühe muutuste protsessi.
Ta tuli mu juurde ja ütles:
"Sina, Robert Sanchez,
oled täiega kõige andekam kõneleja siin tunnis."
Kuidas ta sai midagi sellist väita?
Mul pole aimugi!
Sest ma ainult pobisesin seal midagi,
mõeldes, et ma ei talu seda tundi üldse.
Kuid see polnud veel kõik.
Ta läks veel sammukese edasi, öeldes:
"Muide, olles 10 aastat fotograaf ära olnud,
jõuad sa ühele ristteele elus.
Sa loobud oma pildistamisasjadest
ega võta neid enam kunagi kätte."
Samal ajal, kui ta seda ütles, ragistasin kõvasti ajusid.
Olin olnud fotograaf 7-8 aastat,
mistõttu ta rääkis mu elust järgneva 2-3 aasta pärast.
See oli mu teine aasta kunstiakadeemias,
aga tema väljaöeldu põhjal ei pidanuks ma lõpetamagi,
sest Jumal muudab mu plaane.
Mõtlesin endamisi: "Te olete hull."
Siis aga tegi ta midagi veelgi hullumeelsemat,
öeldes väga intensiivselt sõrme vibutades,
et ta mõte ikka kohale jõuaks:
"Muide, te saate olema mingit sorti oraakel."
Ma ei teadnud tol ajal, et sõna "oraakel" tähendab prohvetit.
"Te olete teatud sorti evangelist ja maailma rahvad otsivad teid üles,
sest edastate sügavalt oma südamest teatud kindlaid sõnumeid."
Ta ei öelnud sinna ette: "Nõnda ütleb Issand..."
ega ka midagi muud.
Olin selle kõige peale täiesti tumm.
2 nädalat hiljem viis õde su kirikusse. Mis seal juhtus?
Õde ütles: "Armas vennaraas, kas teeksid mulle teene?"
Seejärel aga palus midagi täiesti enneolematut.
"Rob, kas sa tuleksid minuga kirikusse?"
Olin täiega närvis, kuigi olin talle juba ära lubanud.
Tegelikkuses käisin kirikus vaid jõulude ja ülestõusmispühade ajal
Mul polnud vaja seal sagedamini käia,
sest pidasin end heaks inimeseks ega teadnud, et vajan päästet.
Kuid sel samal hetkel, mil õde kutsus mu kirikusse,
olin nõus sinna pühapäeval minema.
Läksime sisse, istusime maha
ja õde ütles:
"Kallis vennaraas, olen kohe tagasi."
Ta pani mu sinna istuma ja läks siis saali tahaotsa palvetama,
et Jumal kohtuks minuga ja puudutaks ning muudaks mind.
Hakkasin korraga üle keha värisema,
kogedes kõikehaaravat ligiolu, mis tekitas minus pisut hirmu.
Mäletan, kuidas mõtlesin endamisi: "Pean siit kiiremas korras ära saama.",
mõistama, et Jumal oli juba tegutsemas minus.
Jumala ligiolu võttis täiega võimust
ja mulle oleks kui turvavöö peale pandud.
Kummardusin ja hakkasin koheselt lakkamatult nutma.
Nutsin ja ütlesin: "Jumal, kui oled päriselt olemas,
siis päästa mind."
Keegi ei pannud mulle käsi peale ega palvetanud mu pääste eest -
Jumal ise tuli ja vabastas mu.
Sellest hetkest alates
ei pidanud mind enam kirikusse kutsuma,
sest läksin sinna igal kolmapäeval ja pühapäeval ise.
Mu elu sai radikaalselt muudetud.
Mis aga su imelisest fotograafi karjäärist sai?
Armas aeg! See on ainus, mida öelda võin.
Ma ei osanud seda üldse oodatagi,
aga mind kutsuti ühele teenistusele Lõuna-Kalifornias.
Ma ise elasin Põhja-Kalifornias,
aga miski mu sees ütles, et pean minema sinna teenistusele.
Üks pastor kõneles seal teemal: "Loobu oma Iisakist."
Ta ütles kogudusele:
"Täna toome suuri ohvreid, loobudes oma Iisakitest.
Teeme tänasel teenistusel midagi täiesti teistsugust.
Võtame selle raha, mille te täna kokku panete,
esitame seejärel piibli-teemalisi viktoriini küsimusi
ja anname selle raha neile, kes oskavad küsimusele vastata,
uskudes, et see on Jumala tegu."
Olin täiega elevil.
Mul oli taskus paar dollarit
ja ma ütlesin: "Jumal, annan selle kõik!"
Jumal vastas: "Rob, kas sa armastad mind?"
Ütlesin: "Kogu südamest. Kui palju Sa soovid?"
Mõtlesin: "25-30 dollarit?"
Olin noor ja mul polnud väga palju raha.
Jumal ütles: "Tahan su fotoaparaati.
Kas sa annaks mulle oma fotoaparaadi?"
Annetuskarp jõudis just samal ajal minuni
ja ma kogesin kui müksu oma südames.
Ma ei tea, kas te olete kunagi kogenud seda seesmist müksamist
ja võitlust Püha Vaimuga,
aga ma kogesin ja ütlesin: "Jah Issand, ma armastan Sind."
Kirjutasin paberile, mida kavatsen annetada
ja panin selle sinna annetuskarpi.
Siis aga küsis Jumal teist korda,
kui annetuskarp minust juba mööda läks:
"Kas sa armastad mind?"
Vastasin: "Issand, andsin just ära oma kõige hinnalisema vara."
- "Kas sa armastad mind?"
Vastasin, et kõige täiega.
- "Sel juhul anna mulle kogu oma fotograafia varustus."
Vastasin ilma kõhklemata: "Annan."
Kuid ilma fotokata polnuks sul ju tööd!
Kuid just seda Jumal tahtiski.
Ta tahtis saada kätte minu igatsused,
et võiksin hakata järgima Tema igatsusi.
Ta tahtis saada kätte selle, kes ma olen,
et Ta võiks teha minust selle, kelleks Ta oli mind loonud.
Nii andsin tol päeval ära kogu oma fotograafia varustuse.
Arutlesin endamisi, et see on kindlasti lihtsalt mingi test
ja Jumal laseb mul viktoriini küsimusele õigesti vastata,
nii et saan kõik oma asjad tagasi.
Olin nii elevil,
sest teadsin oma arust üsna hästi kõike.
Nii oli mul isegi käsi juba peaaegu püsti.
Kui pastor mu fotokani jõudis, ütles ta:
"Keegi siin loobub oma fotoaparaadist ja kogu fotograafia varususest.
Imeline!
See on ühe suure ohvri seeme.
Nii et loosi läheb fotoaparaat.
Selle eest aga ei saa lihtsalt küsimust küsida."
Nii et ta lappas veidi küsimustes ja tuli siis ühega neist lagedale,
mida mäletan tänase päevani.
Sest täna ma tean sellele vastust, mida ma tookord ei teadnud.
See küsimus oli: "Kes on ainsad kaks meest Piiblis,
kelle naised anti mõnele teisele mehele?"
Mu süda vajus seda kuuldes saapa säärde
ja käed vajusid longu.
Üks naine hüppas püsti ja hüüdis: "Mina tean, mina tean!"
Mõtlesin: "Oo ei!" ja tema hüüdis: "Mina tean!"
Pastor kutsus selle naise ette ja küsis, kes need on,
mispeale naine hõikas: "Simson ja Taavet!"
Pastor vastas: "Õige!"
Nii et sa ei teadnudki vastust, vaid hoopis see naine?
Ja ta sai selle fotoka endale?
Pastor hõikas:
"Kes on see noor mees, kes oma fotoka ära annab?
Kus sa oled?"
Tõstsin pisar silmil oma käe
ja pastor viis mu selle naise juurde, kel olid samuti pisarad silmis.
Naine nuttis suurest rõõmust
ja mina seetõttu, et pidin loobuma oma suurimast kirest.
Pastor küsis sellelt naiselt: "Miks te nutate?"
ja ta vastas: "Sest Jumal on nii hea.
Jumal on nii hea."
Pastor miks, mille poolest Jumal on hea
ja see naine vastas:
"Olen inglise keele õpetaja ja valmistun just misjonireisiks,
et veeta kogu suvi Mongoolias.
Olen käinud keskkoolis, kus töötan, fotograafia osakonnas.
Iga päev kas lõunale minnes või muidu sealt mööda minnes
olen pannud oma käe fotograafia osakonna uksele
ja kuulutanud, et Jumal varustab mind parima fotograafia varustusega,
et saaksin kasutada seda fotokajastusteks oma reisist
ja jagada neid inimestega, kes on toetanud mu reisi."
Sa ise said ka õnnistatud,
kuigi sa sel hetkel seda veel ei teadnud
ja see naine sai õnnistatud.
See oli sul väga radikaalne sõnakuulelikkuse samm,
aga su järgmine samm...
Räägi seda kantsli lugu.
Armas aeg! Ma ei unusta seda kunagi.
Olin noor ja kordasin muudkui Jumalale:
"Tahan olla võimsalt kasutatud Sinu poolt!
Olen ustav ja kuulekas ning tahan olla kasutatud Su poolt."
Kuniks Jumal paneb su väga ebamugavasse seisu
ja su sõnakuulelikkuse tase muutub.
Ma ei unusta kunagi seda korda, kui kõnelesin samoalaste koguduses.
Ma ei unusta kunagi neid sõnu,
mida Jumal mulle jutlustamise ajal ütles:
"Prohveteeri, et see kantsel logiseb ja langeb
mistõttu viska see kohe praegu ümber."
Ütlesin Jumalale: "Ma ei saa küll midagi sellist teha.
Inimesed peavad mind hulluks!"
Ja ometi õhutas Püha Vaim mind seda tegema,
mispeale ütlesin, et kardan ega suuda seda teha.
Läksin oma tuppa, kus nutsin ja palusin:
"Jumal, anna mulle uus võimalus."
Jumal ütles: "Rob, sa ei saa karta inimesi,
vaid sa pead kartma mind."
Olin järgmine päev taas kuulutamas ja Jumala vägi oli kohal,
mispeale haarasin sellest kantslist kinni
ja Jumal ütles: "Prohveteeri!"
Haarasin sellest kantslist kinni, raputades seda täiega ja öeldes:
"See kantsel logiseb, see kantsel logiseb!"
Kui ma selle aga pikali viskasin,
tuli sel pleksist tehtud kantslil ülemine osa ära.
Võiks ju arvata, et sellega oli kõik,
aga ma haarasin veeklaasi
ja hakkasin seda üle kogu altari ning kantsli pritsima,
prohveteerides: "Jumala Vaim toob värskendust
ja Jumala jõgi saab voolama siit altarilt.
See toob tervenemist ja uute inimeste esile tõusmist.
Jumal toob muutuse siia kotta."
Valasin seda vett üle kogu altariesise,
pritsides veega ka esireas istuvaid inimesi.
Nii altar kui kantsel olid mõlemad ligumärjad.
Neil oli peale teenistust veel väike koosolek,
kuhu ma olin samuti kutsutud.
Pastor küsis: "Kuidas ma tean, et see on Jumalast?"
Samal hetkel tuli üks koguduse vanematest
ja küsis, kas ta saaks pastoriga rääkida?
Pastor oli nõus ja see vanem ütles:
"Jumala mees, kui sa selle kantsli ümber lükkasid,
tahtsin joosta ette ja virutada sulle ning öelda, et see pole küll Jumalast
ja visata su välja.
Kuid Jumal avas mu silmad
ja ma nägin, kuidas ahelad langesid me koguduse kohal.
Nägin, kuidas erinevad vaimud ja kõrgistused,
mis on hoidnud meid kinni ja sidumistes,
said murtud.
Nägin, kuidas ebapuhtad asjad lahkusid
ja kuidas Jumala ligolu kiirgas, kui seda vett pritsisid.
Seetõttu, pastor, see on sõna Jumalalt.
Ma nägin seda."
Nad võtsid sel samal hetkel selle sõna vastu
ja me palvetasime.
Ärkamise vaim võttis seal maad, nende teenistused kasvasid
ja ahelad ning sidumised said kõrvaldatud,
lastes Jumala väel tulla täiega esile.
Tahan peale pausi päästa Robi nö valla,
et ta prohveteeriks te üle.
Usun, et ahelad, mis langesid selle koguduse kohalt,
saavad langema ka teie elus.
Haigused, valud ja kõik muu te elus saab kaduma,
sest lasen sel vennal kõnelda te ellu.
Oleme kohe tagasi.
Naaseme peagi saatesse...
Palve mängib olulist rolli
saamaks osa Jumala õnnistustest ja tõotustest su elu jaoks.
Igapäevaselt oma palvekeeles palumine
on nii oluline keset aegu, mille keskel elame.
Tutvustame teile Sid Roth'i uut äppi GODTALK.
Tänu sellele uuele palve-äpile
saad seada endale meeldetuletuse ajaks, mil soovid palvetada.
Anda aruandluse mõttes teistele teada,
millal sa igapäevaselt palvetad.
Kasutada meie ülemaailmse palvekogukonna hüvesid
jagades seal oma palvesoove teistega.
Lisaks videoõpetus sellest, kuidas saada ristitud Püha Vaimuga
ja kuidas paluda igapäevaselt selles üleloomulikus palvekeeles,
mille Jumal on sulle andnud.
Saa osa ka meie saadete arhiivist ja ISN netivõrgustikust,
et ehitada üles oma usku uskumaks Jumalalt võimatut.
Tegu on tasuta äpiga,
mille saab alla laadida nii iPhone'i, iPad'i või Android'i seadmesse.
Lihtsalt otsi äppide alt üles "SID ROTH'S GODTALK"
Paljud vaatajad jagavad tunnistusi selle kohta,
mis on juhtunud tänu meie saate vaatamisele.
"Vaatasin te saadet,
kus kõneleja palus kellegi õla tervenemise eest.
Võtsin selle vastu.
Mu parem õlg valutas
ega lasknud mul paremal küljel magada.
Peale seda palvet
pole mul enam mingit probleemi paremal küljel magamisega."
Kui sinagi oled saanud puudutatud,
jaga meiega oma tunnistust ekraanil nähtava kodulehe kaudu.
Naaseme saatesse...
Rob, sa oled ikka radikaalselt sõnakuulelik,
mis on üle kogu mõistuse.
Räägi meile see lugu.
Oh aeg!
Ma ei unusta seda kunagi.
Ma arvan, et ma ka mitte!
Olin Zionis, Illinoisi osariigis, osaledes ühel prohvetite konverentsil.
See oli pühapäeva hommikul.
Teenistus sai läbi ja kõik hakkasid ära minema,
samas kui ma jäin veel teatud inimestega vestlema.
Kuniks korraga üks mees, kes oli minust 20-30 mu kaugusel,
lehvitas mulle, hüüdes: "Nägemist prohvet Rob!"
Lehvitasin vastu ja ta hüüdis: "Näeme hiljem!"
Ja korraga ma olin kui punast rätikut näinud härg,
karjudes talle: "Mitte kunagi!
Kuulete jah? Me ei näe enam mitte kunagi!"
Ja siis ma tegin midagi enneolematut.
Jooksin ta poole kui härg punase räti suunas
ja tõstsin rusikas käe...
Kas sa sel hetkel üldse mõtlesid ka midagi,
või ainult tegutsesid?
Ainult tegutsesin,
sest tegu oli üleloomuliku ja spontaanse looga.
Ma pole elu sees üheski kakluses osalenud.
Pidin saama päästetud ja radikaalselt sõnakuulelikuks,
et teha mõeldamatuid asju.
Jooksin selle mehe juurde ja virutasin talle rusikaga rindu.
Mitte vaid korra, aga vähemalt neli korda.
Jumala vägi tabas seda meest, kui ta seal vaarus ja lõpuks kukkus.
Võiks ju arvata, et ma lõpetasin,
aga miski tuli mu üle ja ma hüppasin sellele mehele peale.
Olid vist liiga palju vesterne vaadanud!
Ma ei tea, mis juhtus, aga viskusin talle peale
ja kallistasin teda täiest jõust Isa armastusega.
Ühtlasi hakkasin koheselt prohveteerima
ja rääkima ta südamesse, olles temaga silmitsi.
Maadlesin seal temaga ja ütlesin:
"Mitte iial, iial, iial enam ei puutu sa ühtegi ebapuhast asja!
Mitte iialgi enam ei näe sa unes lapsena kogetud valu ja kannatusi!
Mitte iialgi enam ei võta sa kätte midagi,
mis hävitab su ihu.
Sest Jumala Vaim ütleb: "Ma olen tulnud, et teha sind vabaks."
Siis aga sai see kõik läbi.
Tõusin püsti - inimesed ümberringi vaatamas
ja mu esimene mõte oli: "Nüüd pannakse mind küll vangi!"
Kuid Püha Vaim ütles: "Ei."
Küsisin Jumalalt,
miks Ta pani mind midagi sellist tegema
ja Ta ütles: "Rob,
selle mehe elu rööviti temalt väga radikaalselt
ja täna andsin ma selle talle radikaalselt tagasi."
Palusin sel samal hetkel luba
minna rääkima selle koguduse pastoriga.
Läksime trepist alla
ja ma küsisin pastorilt, kas võin temaga rääkida?
Ta küsis: "On teiega kõik hästi?"
Nii mu särk kui llips olid täiega pahupidi,
ma õhetasin ning mu sõrmenukid olid verel.
Ütlesin: "Tahaksin öelda..." Ta ütles: "Lihtsalt öelge!"
Ütlesin: "Ma siin otsekui kaklesin veidi ühe te koguduse liikmega."
Ta küsis: "Kellega?"
Vastasin: "Ma ei tea. Ei jõudnud nime küsida."
Ta küsis: "Milline ta välja näeb?"
Vastasin: "No umbes 1.80 m pikk, umbes 136 kg raske."
ja pastor vastas: "Väga hea!
Tean täpselt, kellest jutt käib."
Vastasin: "Tänu Jumalale, aga miks see hea on?"
Ta ütles: "Rob, Jumal kasutas sind,
et anda sellele mehele, mida ta vajas.
Mina ei saanud talle seda anda,
sest Jumal on kutsunud mind karjaseks,
mistõttu mina pean armastama teda.
Aga Jumal armastab teda nii väga, et andis talle, mida ta vajab."
Ja siis ta rääkis mulle selle mehe kohta.
See mees käib tänaseni seal koguduses
ja temast on saanud üks koguduse vanematest.
Tol päeval juhtunu on tema jaoks kui aumärk,
sest ta teab, et Jumal vabastas ta väga võimsalt.
Mitte igaüks pole prohvetiks kutsutud.
Selliselt nagu see viielaadses teenistuses on
ja nagu Rob seda on.
Kuid Piibel ütleb, et kõik võivad prohvetlikult kõneleda
ja sa ütled, et see on lihtne.
Ütled, et kui oled usklik, siis see on lihtne.
Anna meile mõned näpunäited.
Mu lemmik piiblisalm on Ilmutuse 19:10:
"Kummarda Jumalat,
sest Jeesuse tunnistajaks on prohvetluse vaim!”
Uurides seda teemat
ja paludes Jumalalt tarkust, et sel teemal õpetada,
ütles Ta: "Õpeta inimestele, kuidas anda tunnistust.
Õpeta inimestele, et kui nad tunnistavad minu nimel,
saab ka prohvetlik vaim vabastatud.
Õpeta neid jagama piiblipõhiseid julgustuse sõnu,
sest see on nii lihtne.
Küsi inimestelt, kes ütlevad, et nad pole kunagi prohveteerinud,
kas nad on vahel kirjutanud kaardile mõne Piibli kirjakoha
ja andnud selle sõbrale või pereliikmele?"
Nii siis küsisingi inimestelt: "Olete te kunagi prohveteerinud?"
- "Ei."
"Aga olete te kunagi kirjutanud kaardile mõne kirjakoha
ja andud selle kellelegi?"
SMS'ga saab neid ka saata. - Saab tõesti.
Küsin isegi, kas nad on palunud kellegi eest
ja korraga tõuseb palve ajal mõni kirjakoht esile?
Kui nad ütlevad, et on, siis see on ka prohvetlik vaim.
Küsin, on nad kunagi kandnud mõnda kirjakohaga mütsi või T-särki?
Kui nii, siis nad on taaskord prohvetliku vaimu edastajad,
sest kui inimesed neid kirjakohti näevad,
peavad nad need ka välja ütlema või neid vähemalt lugema
ja see juba teeb midagi.
Aga see pole ainult juhus!
Kuulete, mida Rob ütleb?
Te olete seda juba teinud, ilma, et oleks ise arugi saanud!
Absoluutselt!
Prohvetlik kõnelemine on nii lihtne.
Me ise teeme selle nii raskeks,
arvates, et see käib stiilis: "Nõnda ütleb Issand..."
Kõik prohvetid küll prohveteerivad,
aga mitte kõik, kes prohveteerivad, pole veel prohvetid.
Nii kasutab Jumal iga päev tavalisi kristlasi,
kellel on prohvetlik vaim, mis tähendab Kristust nende elus,
kes avab nende suu ja laseb neil voolata.
Apostlite tegude raamatus 2:17 ütleb Jumal:
...ma valan oma Vaimust välja kõigi inimeste peale..."
Nii võib Jumal vahel kasutada kedagi, kelle osas ei oskaks oodatagi -
nagu mu professor seda oli,
et tuua esile mõni elumuutev sõna.
Tahan nüüd, et prohveteeriksid me vaatajate üle
nõnda nagu Jumal sind juhib
ja mida iganes Ta sulle näitab.
Peaasi, et sa mulle vaid ei viruta.
Valmistudes ette,
kuulsin Jumalat ütlemas, et me elame Ap. tegude 12 hetkes.
Kui tunned, et oled kuidagi seotud
ja aheldatud mingisse kitsasse kohta nagu Peetrus seda vangis oli,
siis Jumal ütleb:
"Ma saadan inglid välja sind puudutama
ja andma sulle väge, et tõusta.
Ma panen ahelad langema ja vangaluksed avanema,
viies sind linnaväravasse.
Ma kasutan sinus olevat prohvetlikku vaimu,
et need linnaväravad lööks valla
ja sa saaks kuulutada sõna perele, lähedastele ja kogukonnale
ja nad saavad vabaks."
Kogen, et Jumal tahab äratada oma hääle sinu sees.
Las ma paluda te kõigi eest just praegu.
Isa, ma kuulutan kõigile,
kes on haaramas kinni prohvetluse vaimust,
et nad avaks julgelt oma suu
ja kuulutaks läbi Su Sõna kõike, mida Sina oled neile andnud.
Et nad kasutaks seda
end ümbritsevate inimeste üles ehitamiseks.
Las Sinu sõnad pulbitseda neis,
kes on kutsutud olema nägijad ja prohvetid.
Kui nad kuulevad mu häält,
las midagi saada üles õhutatud nende sees.
Las nende silmad hakata selgelt nägema.
Las kõik soomused langeda
ja las nad haarata kinni oma annist ja kutsumisest,
elades radikaalses sõnakuulmises Sulle.
Las nad haarata usus kinni Su Sõnast,
saades selleks, kelleks Sina oled neid loonud.
Vabasta see kogu õhustikku ja nende vaimu,
Jeesuse kallil nimel.
Elu tundub libisevat käest igapäevaste tegevuste tavalises rütmis
Sa ärkad,
käid dušši all,
paned riidesse,
kannad hoolt teiste eest,
sõidad tööle,
töötad täiega 8h,
võib-olla ka 9h
ja võib-olla isegi 10h.
Siis sõidad tagasi koju,
teed süüa,
vaatad telekat,
ja heidad magama.
Üks ja sama etteaimatav tsükkel päevast päeva,
kuust kuusse,
aastast aastasse
ja sa mõtled, kas see ongi kogu elu?
Samas on muutus siiski võimalik.
Su elu jaoks on üks suurem eesmärk.
Midagi, mida vaid sina saad teha.
Üks plaan ja juhis, mis oli olemas juba enne su sündi.
Tee, mis on loodud vaid sulle ja mida mööda vaid sina saad minna.
Päevast päeva, tund tunni järel.
Kui otsustad selle kasuks, saab ka su saatus ilmsiks.
Kutse on olemas.
Oled sa valmis avastama kõike elu poolt pakutavat?
Kas tahad teada, mille jaoks sind tõeliselt loodi?
Kas igatsed enamat?
Kas igatsed avastada oma eesmärki?
Pakume sulle mõjuvõimast raamatut, mis näitab sulle teed.
Saad selle tasuta alla laadida ekraanil nähtava kodulehe kaudu.
Järgmises saates...
Mina olen Warren Marcus.
Vaadake meid ka järgmine kord,
et kuulda ainukesest palvest Piiblis, mille Jumal ise on kirjutanud.
Tõlge: Anne-Ly Raukas