Onko olemassa yliluonnollinen ulottuvuus, tuntematon maailma?
Onko kuolemanjälkeistä elämää?
Onko enkeleitä olemassa?
Voivatko unemme sisältää viestejä taivaasta?
Voimmeko avata muinaisia yliluonnollisia salaisuuksia?
Ovatko paranemisihmeet aitoja?
Sid Roth on tutkinut yliluonnollista jo yli 35 vuotta.
Liity Sidin mukaan Yliluonnollista! -ohjelmaan.
Hei! Sid Roth tässä.
Tervetuloa maailmaani, joka on luonnollisesti yliluonnollinen.
Vieraani sai kokea Jumalan hurjan rakkauden.
Kuulitte oikein: Jumalan hurjan rakkauden.
Hänen mukaansa jokaisen on tarkoitus saada kokea se.
Uskokaa minua: tästä ohjelmasta tulee hurja!
Kenenkään ei kuuluisi joutua kokemaan sitä, mitä Chris DuPré koki.
Hänen isänsä oli pommittajana sodassa ja jäi sotavangiksi Saksaan.
Häntä kidutettiin pahimmalla mahdollisella tavalla.
Hän palasi kotiin sotasankarina.
Tuolloin ei ymmärretty traumanjälkeistä stressihäiriötä.
Jostain syystä hän kohdisti vihansa sinuun, Chris. ―Niin.
Mitä tapahtui? ―Isäni palasi kotiin.
Kukaan ei tiennyt, että hänessä oli toinenkin puoli, ei ehkä edes hän itse.
Hän sai äitini kanssa kolme lasta: Tyttären, pojan ja lopuksi minut.
Olin terve, vahva, energinen ja tarmokas lapsi.
Sain kokea suurimman osan hänen sisäisestä vihastaan, -
josta muu perhe ja ystävät eivät tienneet. Se pysyi talomme sisällä.
Eräänä päivänä äitisi tuli kotiin yllättävällä hetkellä. Mitä hän näki?
Se tapahtui hänen selkänsä takana. Kerran hän tuli sisään takaovesta.
Hän tuli keittiöön, kun lensin kaaressa pitkin keittiötä. Olin kai 8-vuotias.
En muista, heitettiinkö vai potkaistiinko minut seinää vasten.
Sen jälkeen hän vei meidät pois, ja elämäni muuttui täysin.
Vasta silloin koit olosi turvalliseksi.
Muistan sen hyvin. Olin jo koulussa, kun muutimme.
Kun tulin ensimmäisenä päivänä koulusta uuteen kotiin, -
rakastava äiti odotti minua ja oli tehnyt suklaakeksejä vain minulle.
En itkenyt, mutta minua itketti, sillä tiesin olevani turvassa.
Enää minun ei tarvitsisi juosta pakoon.
Chrisistä tuli hyvä urheilija, ja hän uskoi saavansa stipendin.
Elämä näytti olevan mallillaan, mutta sitten hän loukkaantui.
Chris pääsi kyllä yliopistoon, mutta oli siellä masentunut -
ja käytti huumeita koko ajan. Niinpä hän ei selvinnyt opinnoista.
Hän palasi kotiin, mutta siellä häntä odotti yllätys.
Hänen äitinsä, veljensä ja siskonsa olivat kaikki tulleet uskoon.
He olivat radikaaleja uskovia, ja heillä oli suunnitelma: -
Chrisistäkin piti tehdä radikaali uskova.
Eräänä päivänä siskosi vei sinut pienelle autoajelulle. Mitä tapahtui?
Silloin sain tietää, että he olivat uskovia. Olin viemässä häntä -
hänen valmistumisjuhliinsa. Viiden minuutin ajomatkan aikana -
hän kertoi menneensä naimisiin. "Mitä? Etkä kertonut minulle?"
Hän sanoi, että mies oli erityinen, oikein ruhtinas. Olin ihmeissäni.
"Mitä? Menit naimisiin ruhtinaan kanssa, enkä tiedä siitä mitään?"
Hän meni hiljaiseksi ja sanoi: "Hän on Rauhanruhtinas, Jeesus."
Olin aivan pilvessä, ja koko juttu vain nauratti minua.
Sitten tajusin, että se saattoi loukata häntä. Kysyin: "Mitä muuta?"
Hän sanoi: "Puhun nykyisin kielillä." Halusin kuulla kielillä puhumista, -
mutta se ei toiminut tuosta noin vain. Hän sanoi myös profetoivansa.
Luulin sen tarkoittavan lopun ajan asioiden kertomista, -
mutta se olikin sitä, että Jumala rohkaisi muita hänen kauttaan.
Kysyin: "Miltä Jumala kuulostaa?" Hän sanoi: "Hän kuulostaa minulta."
"No, sitten en halua Häntä."
Siskossani oli tarpeeksi. En halunnut Jumalaa, joka kuulosti häneltä.
Sitten kuulit äänen.
Muistan sen ikuisesti. Kaverini Mike ajoi autoa.
Jätimme siskoni kyydistä ja ajoimme parkkipaikalle nauraen hysteerisesti -
koko keskustelulle. Istuin takana. Edessä oli istunut toinen kaveri.
Mike nousi autosta, ja minäkin aloin kömpiä ylös takapenkiltä.
Autossa ei ollut muita kuin me kaksi. Ääni sanoi minulle takapenkiltä: -
"Kaikki, mitä siskosi juuri kertoi, on totta." ―Kuka siellä oli?
Se oli ääni. Siellä ei ollut ketään. Käännyin takaisin katsomaan.
Mike oli monen metrin päässä. ―Oliko se korvin kuultava ääni?
Se kuulosti juuri tältä: "Kaikki, mitä siskosi kertoi, on totta."
Se kuulosti aivan yhtä selvältä, mutta autossa ei ollut ketään.
Suljin auton oven. Sillä hetkellä, kun ovi sulkeutui, olin täysin selvä.
Tämä hurja tarina on vasta alussa. Jatkamme aivan pian.
Yliluonnollista! jatkuu kohta.
Jos pidät ohjelmistamme, voit katsoa niitä arkistostamme -
kellon ympäri, joka päivä, -
tietokoneellasi, älypuhelimellasi, iPadin tai tabletin kautta.
Arkisto-ohjelmien lisäksi voit seurata opetusta ja mentoriohjelmia -
Pohjois-Carolinan mediakeskuksesta.
Parhaiden, Hengen lahjoilla varustettujen opettajien avulla -
pääset Jumalan läsnäoloon ja voiteluun rukouskokouksissa.
Kaikki tämä osoitteessa www.SIDROTH.org/ISN
ISN varustaa sinut olemaan normaali -
Raamatun tarkoittamalla tavalla.
Sinulle opetetaan, kuinka kulkea Jumalan yliluonnollisessa.
Osoite on www.SIDROTH.org/ISN
Yliluonnollista! jatkuu.
Täällä Sid Roth ja Chris DuPré.
Minun on vaikea ymmärtää, että vaikka kuulit Jumalan äänen, -
vastustit uskoontuloa. Perheesi oli sinnikäs, ja halusit saada siskosi -
pois kimpustasi. Hän halusi rukoilla kanssasi. Mitä vastasit?
"Hyvä on". Hän aloitti rukouksen pitäen käsistäni kiinni.
Hän käski minun toistaa perässä vain, jos uskoisin siihen, mitä sanoin.
Toistin rukouksen ja tavallaan uskoin joka sanaan. Tiesin muuttuneeni, -
mutta minua pelotti, enkä halunnut myöntää muutosta heti.
Kun aamulla heräsin, en kaivannut alkoholia, huumeita enkä tupakkaa.
Käytit huumeita joka päivä, muttet yhtäkkiä enää tarvinnut niitä?
Tarve katosi saman tien. Lisäksi tapahtui jotain hassua.
Urheilijat ja huumeidenkäyttäjät käyttävät usein ronskia kieltä.
Tiedämme, mitä tarkoitat.
Kun aamulla heräsin, puhetapani oli täysin muuttunut.
Ennen käyttämäni sanat eivät tulleet suuhuni, vaan karsastin niitä.
Kaiken tämän edessä en voinut muuta kuin todeta, -
että Jumala oli muuttanut minut. Odotin innolla, mitä muuta tapahtuisi.
Lisää oli tulossa. Muistatteko, että Paavali kirjoitti: "tämä mies ―
oliko hän ruumiissaan vai poissa ruu- miista, en tiedä, Jumala sen tietää"?
Chris sai tällaisen kokemuksen.
Minulla oli tunnin lounastauko. Asuin kadun toisella puolella.
Menin aina kotiin ja tein vaalean metvurstivoileivän majoneesilla.
Et selvästikään ollut juutalainen. ―En.
Kaupungissa oli vain yksi juutalainen perhe. He eivät syöneet metvurstia.
Olin syömässä voileipääni, kun tunsin tuulenhenkäyksen.
Mietin, kuka oli jättänyt ikkunan auki. Oli keskitalvi New Yorkin osavaltiossa.
Avasin silmäni. Äkkiä seisoin mäen rinteellä, ja Jeesus laskeutui rinnettä.
Mietin, oliko kyseessä uni vai ei. Poimin ruohoa ja panin sen suuhuni.
Arvelin, että unessa en maistaisi sitä. Se maistui kamalalta. Syljin sen pois.
Nipistin itseäni. Sitten Jeesus tuli luokseni ja seisoi aivan edessäni.
Olin häpeissäni, sillä tiesin vain sen, mitä kaikkea en ollut.
En vielä tiennyt, kuka olin Hänessä. Hän sanoi: "Rakastan sinua hurjasti."
Hurja rakkaus? Lapsuuteni kirkossa tehtiin asiat hyvässä järjestyksessä.
Hurjuus ei sopinut kuvaan. Hän kuuli ajatukseni ja sanoi: -
"Rakkauteni on hurjaa, koska se on kesyttämätöntä.
Kukaan ihminen ei voi hallita rakkauttani sinuun."
Ajattelin: "Rakasta niin hurjasti kuin haluat, Jumala!"
Sanoiko Hän sen sinulle? ―Kyllä, ja katsoi minua silmiin.
Hän oli siinä, ja katsoin suoraan Hänen ruskeisiin silmiinsä.
Hänen kasvoissaan oli punaisia viivoja ja ruskeita partakarvoja.
Hänen hymyään on vaikea kuvailla. En ole koskaan nähnyt kenenkään -
hymyilevän niin leveästi. Hän katsoi minua. Painoin pääni -
häpeissäni, mutta Hän nosti kasvoni ja sanoi: "Katso minua!"
Katsoin Häntä kasvoista kasvoihin. Tiesin, ettei se ollut unta, -
mutta en tiennyt, mitä se oli. Hän sanoi: "Rakastan sinua."
Sanoin: "Hyvä on". Hän jatkoi: "Et ymmärtänyt. Rakastan sinua."
Hän sanoi vielä: "Kutsusi ja elämäntehtäväsi vuoksi -
sinun tulee tietää, kuinka syvästi rakastan sinua."
Sanoin: "Hyvä juttu." Hän painoi minut rintaansa vasten ja tuuditteli minua.
Kukaan mies ei ollut koskenut minuun satuttamatta minua.
Hän piti minua sylissään. Hänen rinnastaan lähti tulipallo.
Se iski rintaani, ja olin jälleen kotonani metvurstileivän parissa.
Itkin itkemästä päästyäni.
Heittäydyin sängylle ja itkin, kunnes tajusin, että piti mennä töihin.
Ajattelin ottaa tyynyliinan pois, koska se oli märkä.
Nostin tyynyn. Se oli läpimärkä.
Kokeilin patjaa kädelläni, ja siitä suihkusi vettä.
Ymmärsin, että Jeesuksen kohtaaminen kasvokkain ja itku -
olivat vapauttaneet sydämeni 20 vuoden tuskasta, -
jonka isäni oli saanut aikaan.
Pian sen jälkeen isä tuotiin hänen luokseen.
Aina ennen isän nimen kuuleminen -
oli saanut hänen vatsansa vääntymään pelosta ja tuskasta, -
mutta yhtäkkiä hän huomasi, että sitä ei enää tapahtunut.
Seuraavaksi saatte kuulla, mitä Jumala teki anteeksiannon suhteen.
Tämä on aivan uskomatonta! Palaamme pian.
Yliluonnollista! jatkuu kohta.
Monet ohjelman katsojat ovat kokeneet ihmeitä ja parantumisia.
Paranin ohjelman ylistyksen aikana.
Kärsin vuosia niveltulehduksesta ja kivuista oikeassa polvessa.
Herran voima kulki selkääni pitkin, ja poikani näki, että kasvoin pituutta.
Kiitos Jumalalle ohjelmastanne!
Nauhoitin ohjelman ja katsoin sen perjantaina. Kun heräsin aamulla, -
huomasin, että silmäluomeni alla ollut pieni kasvain oli poissa.
Katsoin ohjelman uudestaan ja uskon, että paranen niskakivusta, -
joka tuli autokolarissa vuosia sitten. Kiitos Sid, että annat Hengen toimia!
Jos ohjelma on koskettanut sinua, -
kerro siitä meille osoitteessa www.sidroth.org/praise.
Maailma erottelee ihmiset eri ryhmiin.
Raamattu kertoo, kuinka Jeesus yhdisti juutalaiset ja ei-juutalaiset.
Hän loi uuden ihmisen, uuden ihmiskunnan.
Jumala toimii tämän uuden ihmiskunnan kautta -
voimallisemmin kuin koskaan.
Sid Roth on todennut, että Raamattu on avain juutalaisten sydämiin.
Kun seurakunta avautuu ihmeille ja merkeille, -
maailma näkee Jumalan.
Nettisivuillamme on opetusmateriaalia tästä aiheesta.
Tulet ymmärtämään Israelia ja seurakunnan juutalaisia juuria.
Käy osoitteessa www.sidroth.org niin saat kuulla, -
mikä on avain Jumalan siunauksiin.
Yliluonnollista! jatkuu.
Chris DuPrén kokemus oli todella hurja.
Ehkä muistat, että hän kertoi panneensa suuhunsa tukon ruohoa -
selvittääkseen, oliko unessa vai ei. Mitä sinulla oli suussasi, kun heräsit?
Havahduin, kuivasin kyyneleeni ja palasin töihin.
Heti kun avasin suuni, joku kysyi: "Mitä oikein olet syönyt?"
"Metvurstileivän", sanoin. "Hampaissasi on jotain vihreää".
Tunnustelin suutani ihmeissäni, ja hampaiden välissä oli ruohoa.
Olohuoneessani ei kasva ruohoa. ―Muistosi isästäsi ovat karuja.
Jatkuvaa hakkaamista, piiskaniskuja, pelkoa, kipua.
Kaikkia kuviteltavissa olevia tunteita.
Vuoden 1982 itsenäisyyspäivänä perheesi oli kokoontunut yhteen.
Olit isäsi kanssa takapihalla.
Koit Jumalan läsnäolon, -
ja Jumala käski sinun tehdä jotain sinulle täysin vierasta.
Hän käski sinun halata isääsi. ―Niin.
Minulla ei ollut tapana halata häntä. Kosketuksemme oli aivan erilaista.
Jumala sanoi oli sanonut, että halusi minun antavan isälleni anteeksi.
Itsenäisyyspäivä oli hänelle tärkeä. Olin jo antanut hänelle anteeksi, -
mutta Herra halusi minun tekevän sen kasvotusten. En halunnut sitä.
Isä seisoi yksin puutarhassa. Menin hänen luokseen ja sanoin: -
"Isä, haluan sanoa sinulle jotain." "Mitä?" hän kysyi.
"Se liittyy siihen, kun olin pieni ja asuit luonamme." "Mitä siitä?"
En pystynyt luettelemaan kaikkea, minkä halusin antaa hänelle anteeksi.
Sanoin: "Rakastan sinua ja annan anteeksi kaiken, mitä tapahtui."
Hän ei sanonut mitään. Odotin hänen kysyvän: "Minkä kaiken?", huutavan -
tai lyövän minua. Ei mitään. Herra sanoi: "Hän tarvitsee kosketustasi."
En tehnyt mitään, ja Hän sanoi: "Nyt." ―Se oli varmasti epämukavaa.
Niin oli. Panin käteni hänen olalleen ajatellen, että hänen olisi nyt helppo -
lyödä minua kylkeen. Sillä hetkellä, kun käteni kosketti hänen olkaansa, -
hän painoi päänsä olkaani vastan ja alkoi itkeä hallitsemattomasti.
Siinä, kaikkien edessä, keskellä itsenäisyyspäivän piknikkiä.
Hän alkoi vajota maahan ja huomasi, ettei pysynyt pystyssä.
Hän tarttui minua vyötäisiltä. Silloin vaivuin maahan ja aloin itkeä.
Siinä me kaksi seisoimme pihalla. Lapset leikkivät, koirat haukkuivat -
ja hotdogit paloivat grillissä. Itkimme holtittomasti viitisen minuuttia.
Välillemme muodostui kuin yliluonnollinen yhteys, -
tai oikeastaan saimme yhteyden takaisin. Yhtäkkiä itku loppui.
Pyyhimme kasvomme. Hän ei halunnut puhua siitä.
Seuraavien yhdeksän vuoden ajan sinulla oli upea suhde isääsi.
Isäsi joutui leikkaukseen.
Jonkun niska parani juuri Jeesuksen nimessä.
Leikkauksessa haluttiin selvittää, mikä isääsi vaivasi.
Kerro lyhyesti, mitä juuri ennen leikkausta tapahtui.
Hän makasi sairaalavuoteella, ja minun käskettiin hyvästellä hänet.
Lääkärien ja hoitajien keskellä vain kättelin häntä ja sanoin: -
"Rakastan sinua, isä." Hän sanoi: "Emme me näin hyvästele."
Ajattelin, että sieltä se nyt tulee. Hän veti minut lähelleen -
niin että meinasin kaatua, ja alkoi suudella minua poskille.
Hän käänsi pääni lähelleen ja sanoi: "Tämä on poikani, jota rakastan."
Kun häntä alettiin viedä, hän käski kääntää sängyn niin, että näkisi minut.
Se käännettiin, ja hän elehti: "Rakastan sinua". Vastasin samoin.
"Ei, minä rakastan sinua enemmän". Hän oli vetävinään sydämensä irti, -
näytti sen sykkivän ja heitti sen minulle. Heitin hänelle omani.
Hän painoi sen rintaansa. Lopuksi hän alkoi suudella sormenpäitään.
Ihmettelin, mitä hän oikein teki. Sitten hän alkoi ampua minua niillä.
Teeskentelin, että hänen rakkaus- luotinsa melkein tappoivat minut.
Hoitaja alkoi itkeä ja sanoi: "En ole ikinä nähnyt tällaista rakkautta.
Onko suhteenne aina ollut tällainen?" Sanoin: "Se on pitkä tarina."
Isä vietiin hissiin.
Kun ovi sulkeutui, hän käänsi päätään nähdäkseen minut.
Hän lähetti lentosuukon ja sanoi: "Rakastan sinua."
Sinäkin voit kokea Jumalan hurjan rakkauden.
Dance with me (Tanssi kanssani) on yksi kaikkien aikojen syvimmistä -
rakkauslauluista. Pidän siitä kovasti. Sen tekijä istuu tässä vieressäni.
Chris DuPré, menisitkö lavalla laulamaan tuon laulun meille?
Se olisi suuri kunnia. ―Chris välittää teille -
Jumalan hurjan rakkauden. Kiinnostaako se muitakin kuin minua?
Herra, kiitos siitä, että olet valinnut ilmaista itsesi juuri rakkautena.
Astumme nyt sisään tuosta avoimesta ovesta.
Meille on kerrottu valheita siitä, mitä Sinä olet tai et ole.
Hiljentykööt nuo valheet nyt.
Ilmesty ihmisille. Kuten Paavali rohkaisi efesolaisia: -
että rakkauteen juurtuneina voisitte käsittää, mikä leveys, pituus, -
korkeus ja syvyys on, ja oppia tuntemaan Kristuksen rakkauden, -
joka ylittää kaiken ymmärryksen. Rukoilen, että tuo ilmestys -
ja viisauden henki tulisi jokaisen katsojan sydämeen.
Jeesuksen nimessä, aamen.
Vuosia sitten lauloin kotonani erästä taivaasta kertovaa laulua, -
ja 12-vuotias tyttäreni alkoi tanssia sen tahtiin.
Pieni tyttö tanssimassa häpeämättä isänsä edessä. Se oli niin kaunista.
Tuo tanssi oli minulle tärkeämpää kuin suuret yleisöt.
Jumala sanoi olevansa samaa mieltä.
Hänen sydämensä iloitsee, kun yksi- kin suostuu tanssiin Hänen kanssaan.
Laulu oli valmis viidessä minuutissa.
Tule ja tanssi kanssani, -
Sinä, joka rakastat sieluani, -
lauluista parhaimman tahtiin
Tule ja anna minun vaipua rakkauden valtaan, -
Sinä, joka rakastat sieluani -
lauluista parhaimman tahtiin
Herra, menen sinne, minne Sinäkin
Juoksen sinne, minne Sinäkin
Ja minä tanssin, tanssin kanssasi
Monet ohjelman katsojat ovat kokeneet ihmeitä ja parantumisia.
Pelkäsin yliluonnollista, -
mutta ohjelmanne ja mentorointi- materiaalinne muuttivat asian.
En pelkää enää ja uskon saaneeni ilmestyksen Jumalalta.
Jos ohjelma on koskettanut sinua, -
kerro siitä meille osoitteessa www.sidroth.org/praise.
Ensi viikolla ohjelmassa: -
Vieraani kertoi lääkäreiden ja erään USA:n valtion laitoksen todistavan, -
että 90 prosenttia sairauksista johtuu tunteistamme.
Jos pääsee eroon myrkyllisistä tunteistaan, -
paraneminen on helppoa.
Kiinnostaako helppo paraneminen ketään?
Lahjoitustenne ansiosta Sid voi lähettää ohjelmaa jatkuvasti -
ja jakaa evankelioivaa kirjaansa juutalaisille.
Suomennos: Anni Lähteenmäki