Onko olemassa yliluonnollinen ulottuvuus, tuntematon maailma?
Onko kuolemanjälkeistä elämää?
Onko enkeleitä olemassa?
Voivatko unemme sisältää viestejä taivaasta?
Voimmeko avata muinaisia yliluonnollisia salaisuuksia?
Ovatko parantumisihmeet aitoja?
Sid Roth on tutkinut yliluonnollista jo yli 35 vuotta.
Liity Sidin mukaan "Yliluonnollista!"-ohjelmaan.
Tervetuloa maailmaani, joka on luonnollisesti yliluonnollinen.
Monet tuntevat Gordon Robertsonin Klubi 700 -ohjelmasta.
Mutta ette tiedä, mitä sain selville vuosia sitten.
Ja taas uudelleen viime viikolla.
Gordonin radiohaastattelussa, -
parantumisen vedet virtasivat, kuten Hesekiel kirjoittaa.
Hesekiel 47:9 sanoo, että se virta tuo tullessaan elämää.
Sairaudet, demonit, varoitan teitä: virta on täällä!
Gordon Robertson tulee nimekkäästä suvusta.
Hänen isänsä Pat Robertson on kaikille tuttu.
Hänen isoisänsä oli senaattori ja kongressiedustaja.
Gordon näki vastakohdat aikaisin.
Hänen vanhempansa venyttivät penniä maksaakseen laskunsa.
Isoisän kodissa elämäntyyli oli toisenlainen, mukavampi.
Viisivuotiaalle alettiin puhua profetian sanoja.
Sinusta oli tuleva Klubi 700:n juontaja, mitä siitä ajattelit?
Ajattelin, etten halua sitä.
Näin, minkä hinnan vanhempani maksoivat.
Totesin, että Jumalan valtakunnan työllä oli liian iso hinta.
Jouduit luopumaan niin paljosta.
Gordon halusi asianajajaksi isoisänsä jalanjäljissä.
Hän valmistui Yalen yliopistosta ja eteni nopeasti urallaan.
Hänellä oli kiva perhe ja hän oli onnellinen.
Sitten hänen ystävänsä, pastori John Jimenez, soitti.
Gordon tiesi, että Jumala puhui Johnille.
John sanoi, että Jumala halusi Gordonin lähtevän Intiaan.
John oli lähdössä sinne pian.
En uskaltanut kieltäytyä.
Kuitenkin tiesin, että Intiaan tarvittaisiin viisumi.
John oli lähdössä maanantaina, ja hän soitti torstaina.
Suostuin lähtemään, jos hän saisi viisumin järjestettyä.
Lakimiehen taktikointia!
Gordon ei tiennyt, että kaiken takana oli Pyhä Henki, -
joka on lakimiestäkin ovelampi.
Viisumi oli jo haettu.
Sait viisumin ja lähdit, pidit sitä varmaan hullutuksena.
Miksi olen menossa Intiaan, eihän tässä ole järkeä?
Kalenterin järjestely oli työlästä.
Ja pahempaa seuraa.
Perillä John kertoo, että Gordon saarnaa kohta 15 000 hindulle.
Olitko aiemmin saarnannut?
En koskaan.
12-vuotiaana puhuin kirkossa, mutta en ikinä ollut saarnannut.
15 000 hindua kuuntelemassa!
Rajahmundryssa, Intiassa.
Tilanne sai minut taas rukoilemaan.
Olitko ajautunut kauas? - Todella kauas Jumalasta.
En ollut luopio, mutta en elänyt Herralle.
Ja yhtäkkiä minun piti saarnata.
Tiesin tarvitsevani Jumalan apua.
Sitten nousin väkijoukon eteen ja saarnasin.
Puhuin, mitä olin oman isäni sylissä oppinut.
En osannut esittää alttarikutsua, -
mutta hämmästyksekseni ihmisiä tuli silti eteen - ja uskoon.
Kerro siitä hindupapista.
Mies tuli kertomaan, miten sanani olivat koskettaneet heitä.
"Emme voi olla uskomatta Jeesukseen, josta saarnaat."
En tiennyt, että sen kastin hindut eivät koskaan kääntyneet.
Heidän piti jättää kaikki, asemansa ja omaisuutensa.
He jättivät sukunsa, jotta voisivat uskoa kristinuskon Jumalaan.
Huomasin, että ihmisiä tuli uskoon.
Sen sai aikaan Jumala, en minä.
Katsoit vain ihmeissäsi.
Seuraavana yönä et saa unta.
Et tiedä, että on hindujen juhla.
He valvovat uskoen, että sinä yönä demoneilla ei ole valtaa.
Sinä menet ulos ja korjaat suhteesi Jumalaan.
Annoin elämäni uudelleen Jumalalle.
Minut oli kastettu, ja 12-vuotiaana täytyin Pyhällä Hengellä.
14-vuotiaana lähdin eri suuntaan.
Nyt pyysin anteeksi sitä, että olin elänyt vain itselleni.
Silloin tunsin rauhaa, joka käy yli ymmärryksen.
Jumala vastaa katuvan ihmisen rukouksiin.
Lähdin kävelemään kaupungille.
Joka askeleella julistin, että maa ihmisineen kuuluu Herralle.
Kuulin meteliä joelta.
Sinä yönä hindutemppelissä palvottiin Shivaa, tuhon jumalaa.
Astuin temppeliin kysyttyäni ensin Jumalalta, -
onko se hyvä idea.
Jumala vastasi myöntävästi.
Näin, miten hindunainen kumarsi ja uhrasi kiviselle lehmälle.
Hän sytytti suitsukkeita, joiden savu nousi lehmän sieraimiin.
Se ei ollut vain rituaali, hän rukoili aivan tosissaan -
polvistuen maahan epäjumalan eteen.
Minussa heräsi kolme reaktiota.
Vihastuin: kuinka Jumalan kuvaksi luotu kehtaa kumartaa kiveä?
Mitä päässäsi liikkuu?
Toiseksi: minä rukoilen elävää Jumalaa, katsotaan kuka vastaa.
Kuin Elia ja Baalin profeetat.
Kuulin äänen sanovan: Kukaan ei ole kertonut hänelle.
Murruin täysin.
Kukaan ei ollut koskaan kertonut naiselle,-
että oli toinen tie, Jumala, joka ei ole kivestä tai puusta.
Kaikkivaltias Jumala, jota hän voi ylistää koko elämällään.
Sydämesi siis murtui.
Jumala vuodatti rakkautensa sinuun, millaista se oli?
Hän ilmestyi minulle.
Sitä ihmettelee, millaisia Raamatun näyt oikeasti olivat.
Silmäni avattiin ja minä näin Hänet.
Ymmärsin, että Hän on aina läsnä, Hänessä me elämme.
Yleensä emme vain näe sitä.
Olin hereillä ja näin Herran.
Näin, miten paljon hän rakasti niitä hinduja, -
vaikka he palvoivat epäjumalia.
Hän rakasti minua, vaikka kapinoin häntä vastaan.
Ei hän ollut hylännyt minua.
Valtavasti rakkautta.
Hän halusi yhteyteensä minut ja epäjumalia palvovat hindut.
Hän halusi heidän tuntevan hänet.
Se vaikutti Gordoniin suuresti.
Hän ilmoitti vaimolleen, että he lähtevät lähetystyöhön.
Vaimo ajattelee hänen olevan pöhkö.
Gordon palaa kotiin ja entiseen oravanpyörään.
Hän oli omistautunut uralleen, ja innostus jäi sen varjoon.
Sitten näit unta taivaasta.
Näin edessäni Jeesuksen, aivan kuin silloin Intiassa.
Rakkauden läsnäolo oli ylitsevuotava.
Sitä ei voi kuvailla.
Tiesin, että kyse oli tämän maailmanajan lopusta.
Oli aika nauttia taivaasta.
Mutta kuulin takaani ääniä, ja näin valtavasti aasialaisia.
Heitä oli lukematon määrä jonossa.
Heidän ja meidän välillä oli synkkä kuilu.
He kävelivät jonossa kielekkeelle ja osoittivat minua: -
"Jos olisit tullut, olisin uskonut."
Gordonin oli pakko lähteä Jumalan valtakunnan työhön.
Käynnistit ihmeellisiä asioita: -
Aasian Klubi 700, koulu Filippiineillä.
Klubi 700 Aasiassa kolminkertaisti katsojalukunsa.
Isäsi Pat Robertson ihmetteli, mitä sinulle oli tapahtunut.
Mitä eräs profeetta sanoi sinulle?
Hän oli Bill Hammond, eikä hän tuntenut minua.
Filippiineillä hän poimi minut yleisön joukosta.
Seisoin takana piilossa.
Hän kutsui takarivin miestä, jolla on hiekanvärinen tukka.
Se olin minä, muut olivat tummia.
Hän sanoi, että Jumala lähettää kasvoni ja ääneni maailmalle.
Ja loppu on historiaa.
Klubi 700 tekee tärkeää työtä.
Sydäntäni lämmittää se, miten ohjelma tavoittaa pieniä lapsia.
Vuosia sitten lapsille tehtiin Superkirja-animaatiosarja.
500 miljoonaa lasta ja nuorta on nähnyt sen.
Heillä on uutta teknologiaa ja uusia lähestymistapoja.
Kunpa vain voisimme viedä sen myös Lähi-idän maihin.
Käännettynä arabiaksi, ja Israeliin hepreaksi.
Venäjälle venäjäksi.
Lähetämme ohjelmaa monissa näistä maista.
Näette kohta, millaisen version Superkirjasta aiomme esittää.
Pilatus kirjoitti tämän kyltin.
Mitä kyltissä lukee?
"Jeesus Nasaretilainen, juutalaisten kuningas."
NYT VENÄJÄKSI
Ymmärrätte, miksi innostuin.
Gordon kasvoi perheessä, joka ymmärsi Israelin juutalaisia.
Lapsesta asti hän ymmärsi Jumalan suunnitelman Israelille.
Hän sai "juutalaisen sydämen" käydessään Itkumuurilla.
Vuonna 1969 olin 11-vuotias.
Jerusalem ei enää ollut pakanoiden vallassa.
Itkumuurilla ihmiset tanssivat ilosta, se kosketti minua.
Herran kirkkaus oli siellä, hänen kansansa oli palannut.
Se matka oli tavallaan minun bar mitsvani.
Halusin lasteni kokevan saman.
Vein jokaisen 11-vuotiaana kanssani Israeliin.
En unohda sitä, kun poistuimme poikani kanssa Itkumuurilta.
Poikani sanoi: "Isä, aivan kuin olisin tullut kotiin."
Mitä sydämessäsi silloin tapahtui, mitä Jumala teki?
Olin kotona, Siionissa, missä kaikki tapahtui.
Aabraham uhrasi Iisakin, Jeesus uhrasi itsensä.
Se on kaiken keskipiste.
Herra vetää kansansa Siioniin.
Kaikki alkoi ja päättyy Israelissa.
Olit Intiassa ja sait ilmestyksen parantumisesta.
Olin Intiassa puhujamatkalla lähetystyöntekijöiden kanssa.
Opetin ja opetuslapseutin heitä.
Ihmisiä täyttyi Pyhällä Hengellä ja tuli uskoon.
Mutta parantumisesta en ollut puhunut, koska en halunnut.
Ennen saarnaa Jumala puhui minulle, se pieni tuttu ääni.
"Tänään haluan parantaa sairaat."
Ensireaktioni oli: "Etpäs halua."
En halua olla se parantajapappi.
Joku teistä voisi sanoa samaa.
Hävisin väittelyn Jumalan kanssa ja saarnasin itselleni.
Saarnasin uskosta.
Siitä, kun on vain aavistus ilman aiempaa kokemusta.
Lopuksi kysyin, oliko kukaan sairas.
Paikalla oli noin 75 ihmistä.
Nainen takarivissä nosti kätensä.
Huokaisin helpotuksesta.
Nainen pystyi siis seisomaan ja liikkumaan.
Hän ei ollut kuuro eikä sokea.
Ajattelin pääseväni helpolla.
Kunnes hän otti syliinsä 12-vuotiaan ramman pojan.
Vauvana sairastettu polio oli runnellut pojan jalat.
Sydämeni murtui.
Muistin Jaakobin kirjeen 5. luvun ja kutsuin vanhimmat paikalle.
Voitelimme öljyllä ja rukoilimme.
Mitään ei tapahtunut.
Kysyin vuorostani Jumalalta, miksei mikään auta.
Jumala vastasi tuskastuneena: "Milloin turvaudut minuun?"
Ensin luulin sitä moitteeksi.
Sitten hengestäni nousi: "Voinko turvautua sinuun nyt?"
Ymmärsin, ettei Jeesus koskaan rukoillut sairaiden puolesta.
Hän käski sairautta lähtemään.
Se oli mielestäni loistava ajatus.
Astuin taaksepäin, osoitin poikaa ja käskin: -
"Nouse ja kävele!"
Usko tuli lihaksi.
Se vaikutti ilmassa minun ja pojan välillä.
Hän ymmärsi sen, nousi ja käveli.
Aivan kuin vastasyntynyt varsa.
Pienet, haparoivat askeleet.
Pyysin häntä kävelemään salin toiselle puolelle.
Askel askeleelta hänen jalkansa vahvistuivat.
Se oli ihmeellistä.
Hänen siskonsa oli mykkä, joten sanoin tytölle: "Puhu!"
Ensimmäiset sanat olivat halleluja ja hoosianna.
Kun hän ymmärsi todella puhuvansa, hän kutsui äitiä.
Siellä todella räjähti silloin.
Ihmiset vaativat saada kasteen, ei tarvinnut evankelioida ketään.
He halusivat kasteelle heti.
Pidimme ex tempore -kastejuhlan.
15-18 ihmistä kastettiin.
Se muutti ajattelutapani.
Jeesus puhuu kaikista päivistä.
Hän haluaa parantaa sairaat tänään.
Jeesus on sama eilen, tänään ja iankaikkisesti.
Ja nyt virta on täällä, kun Gordon rukoilee puolestanne.
Uskon, että selät ja lonkat paranevat.
Gordon, ole hyvä.
Herra, tuomme eteesi epävarmat.
Pyydämme uskoa lahjana sinulta.
Olet uskomme alkaja ja päättäjä.
Olet parantajamme ja pelastajamme.
Vain sinun haavojesi kautta olemme parannetut.
Jeesuksen nimessä käskemme sairautta lähtemään.
Kipu väistyköön palaamatta enää koskaan.
Syöpä kuihtukoon ja lähteköön pois -
Jeesuksen nimessä.
Elena-niminen nainen kärsii hirveistä pääkivuista.
Kuin vanne otsalla ja oikealla ohimolla.
Jumala parantaa sen ja ottaa vanteen pois.
Sid, mitä Jumala puhuu?
Jo ennen ohjelmaa hän puhui kaikenlaisesta kivusta.
Kokeilen nyt taktiikkaa, jonka Jumala opetti Gordonille.
Käsken Jeesuksen nimessä.
Jos niskasi on kipeä, käännä päätäsi.
Selkäkipuiset, kumartukaa.
Yleisö mukaan!
Jos sinulla on kipuja missä tahansa, kokeile sitä nyt.
Sormissa, polvessa, päässä...
Ala liikuttaa sitä kipeää kohtaa nyt.
Virta on täällä, älä anna sen mennä ohi.
Älä anna hetken mennä ohi.
Kipu lähti näistä sormista.
Jos pidät ohjelmamme katsomisesta, -
voit katsoa ohjelmaa arkistostamme milloin vain -
tietokoneella, älypuhelimella tai tabletilla.
Voit katsella myös opetustilaisuuksia, -
jotka on nauhoitettu Pohjois- Carolinan opetuskeskuksessa.
Opettajat palvelevat monin hengenlahjoin.
Voit myös katsoa ylistys- ja rukoustilaisuuksia.
Mene osoitteeseen www.sidroth.org/ISN.
ISN varustaa teitä.
Se auttaa olemaan normaali Raamatun mukaisesti.
Opit kulkemaan Jumalan todellisuudessa uusin tavoin.
Tämä kaikki osoitteessa: www.sidroth.org/ISN
Seuraavassa jaksossa:
Mitä tekisit, jos Jumala käskisi sinua jäämään pois töistä, -
jäämään kotiäidiksi?
Mieheni ei saa tarpeeksi palkkaa, ei onnistu!
Tämä nainen suostui, ja Jumala alkoi opettaa häntä.
Jumala opetti hänet rukoilemaan.
Hän haluaa nyt jakaa sen teille.
Suomennos: Sari Mäkilä