EN HJORD, EN HERDE
Frälsningens fyra brunnar - Israel och församlingen
Den här gången är vårt ämne "Frälsningens fyra brunnar".
Vi ska tala om fyra brunnar -
som är bilder på Guds verk, Guds hjord, den situation -
som rått och råder på det andliga området i världen.
I Israel har vi en konstellation -
med så kallade messianska judar -
och så kallade vanliga kristna, ibland kallade "hednakristna".
Själv använder jag inte det ordet, hednakristna.
Detta väcker intressanta frågor.
En gång frågade jag en person om hon är engagerad i trosfrågor.
Hon sa att hon är en messiansk hedning.
Det var ovanligt. Det fick mig att börja tänka på detta.
Denna person upplevde att hon inte passade bland de hednakristna.
Hon hade mera gemenskap med messianska troende -
men när hon inte var jude, kallade hon sig messiansk hedning.
Detta väcker många slags frågor.
Församlingarna har ofta växt i ett konkurrensförhållande.
Det är beklagligt, men en del av livet.
Många väckelser har börjat som väckelserörelser -
och gått vidare.
Sedan börjar en väckelserörelse tävla med en annan -
och ändå hittar människor sanningen. Förunderligt!
I Israel fanns den här frågan redan för 2000 år sedan.
Först kom människor till tro på Messias. I början var alla judar.
Sedan kom andra med och frågorna väcktes.
Finns det en skiljemur? Är skiljemuren riven?
Hur upplever Gud dessa frågor?
Jag tror att de fyra brunnar vi ska se på -
kan belysa detta för oss.
Vi har ett långt kapitel här, 1 Mos 24. Vi kunde säga mycket om det -
men vi går in i ämnet via Abraham.
Fader Abraham hade fått en son på sin ålderdom, Isak.
Han ville få en hustru åt sin son.
Då sänder han sin tjänare, Elieser, i 1 Mos 15:2.
Elieser betyder "Guds hjälp".
Han sänder tjänaren för att hämta en hustru åt sin son.
Vad intressant!
En gång dröjde jag inför det här kapitlet och mediterade över det.
Då märkte jag att samma mönster upprepas.
När man behöver en hustru, går man till brunnen.
Det finns i 1 Mos 24. Vi ska snart se mer på det.
Det andra mötet vid brunnen är när Jakob själv, -
Isaks son Jakob, reser för att söka en fru åt sig.
Hans fru Rakel hittade han också vid en brunn.
Moses, i 2 Mos 2, när han flytt från Egypten -
sedan han dödat den där mannen.
Det var inte ett mord, men i sin upprördhet hade han hämnats -
och han dödade egyptiern.
Han flydde och kom till en brunn i Midjan.
Där igen ser vi. Han träffar sju döttrar, en av dem Sippora.
Moses gifter sig med henne.
Åter ett möte vid brunnen.
Det fjärde mötet är när Messias själv -
möter den samariska kvinnan vid brunnen i Joh 4.
Det är förstås inte ett fysiskt äktenskap -
utan en andlig bild av församlingen i gemenskap med Messias.
Det är ett andligt äktenskaps- eller förbundsbegrepp.
Så är vattnet, brunnen, källan -
en hemlighet till hur Gud vinner sitt folk till sig.
Nu ska vi se närmare på brunnarna.
Tjänaren kommer till brunnen.
Det är i samma kapitel, 1 Mos 24:11.
"Där lät han kamelerna lägga sig ner vid en vattenbrunn utanför staden."
När han kommit till det avlägsna Haran.
"Det var nu kväll, den tid -
då kvinnorna brukade komma ut för att hämta vatten."
Tjänaren var vis.
Han testade flickan som kom ut till brunnen.
Först hade han bett för detta.
Testet var att han bara säger att han är törstig och ber om vatten.
Om hon säger att hon ger vatten åt honom och hans kameler -
då vet han att det är rätt person. Det var provet.
Kvinnan, Rebecka eller Rivka på hebreiska, -
hade ingen aning om att hon testades.
Hon bara tjänade.
Hon såg i sitt inre att det gällde en speciell person.
Han kom med tio kameler, som tio Mercedes på gården!
Med tio kameler och allehanda rikedomar.
Hon såg att det var speciellt, men anade inte att det gällde henne.
Hon skulle ärva allt! Just så var det.
När vi erbjuder människor möjlig- heten att få synderna förlåtna -
genom Frälsarens, Messiaskungens, dyrbara verk -
inser människor inte hur stor gåva det är som erbjuds dem.
Förlåtelse, givetvis.
Rättfärdighet, givetvis.
Rent samvete, givetvis.
Och dessutom alla himmelens skatter!
Jag vill berätta ett litet exempel.
I Chicago för ganska länge sen hände följande.
Ett äldre par var ute på morgonnatten -
ungefär vid 2-tiden.
De gick runt till olika hotell och sökte rum.
De fick höra: Nej, det finns inte rum. Följande: Inget rum.
Sedan hittade de ett pyttelitet hotell på en sidogata.
Där stod en ung man bakom disken som sa: -
"Jag beklagar, vi har inga rum. Men klockan är 2.
Det är inte tryggt för er att gå runt på stan.
Låt mig tänka efter vad jag kan göra. Jag har ett litet rum -
där jag brukar vila.
Om det passar, bäddar jag där och ni kan sova på husets bekostnad.
Morgonkaffe ingår.
Så kan ni vara trygga i natt."
Paret gick dit. När morgonen kom -
kom paret till disken och sa så här till mannen.
"Du är den vi sökt!
Vi ska starta det största hotellet i stan -
och söker en ansvarig för receptionen.
Vi söker rätt person. Du är en som har omsorg.
Du får själv bestämma lönen, vi ordnar allt annat.
Om det passar. Detta var ett test."
Något motsvarande hände Rebecka.
Rebecka svarade: "Jag ska ge vatten till dig och dina kameler."
Hon frågade inte när de druckit senast.
En kamel kan dricka 200 liter vatten, 50 gallon, -
om den inte druckit på ett tag.
Deras törst är enorm! Efter den långa dagen -
frågade Rebecka inget om detta utan betjänade dem.
Ni vet hur berättelsen fortsätter. Kärnan är det -
att precis som man sökte en hustru åt Isak -
har Guds avsikt varit det som det står om i Joh 10:16.
Frälsaren säger där att Han har en hjord i Israel -
och jag har också andra som jag behöver leda.
"Så ska det bli en hjord och en herde."
Det slutliga Nya Jerusalem är inte en delad stad.
Där finns inte hedningarnas del och Israels del -
utan där ska vara en hjord och en herde.
Det ska vi få uppleva också innan dess.
Detta sker vid den första brunnen.
Vad händer vid en andra brunnen?
Det finns också i 1 Mos, i kapitel 29.
Jakob hade gett sig av på en lång resa.
Han hade fått arvet på ett ovanligt sätt.
Ni känner till berättelsen. Nu måste han fly långt bort.
Hans bror hade beslutit att döda honom.
"Sedan fortsatte Jakob sin färd..." 1 Mos 29:1. På originalspråket: -
Han "lyfte foten" och for till österlänningarnas land.
Det var inte lätt att lyfta foten och bege sig iväg -
långt bort och ensam, mycket ensam.
"Där fick han se en brunn på fältet..."
Det är samma område där Abrahams tjänare fick en hustru åt Isak.
"Där fick han se en brunn på fältet och vid den låg tre fårhjordar, -
ty ur den brunnen brukade man ge hjordarna vatten.
Stenen som låg över brunnens öppning var stor."
Låt oss tänka på detta.
Tre fårhjordar. En bild på mänskligheten.
Hela mänskligheten härstammar från tre män.
Från Noas tre söner: Sem, Ham och Jafet (Jeffet).
Mänskligheten är en sådan hjord -
men det finns en sten över brunnen. Man kommer inte åt vattnet, -
inte åt det levande vattnet. Var får man levande vatten?
Det finns en annan sten som rullades bort.
Den som rullades bort från öppningen till Messias grav.
När Han betalt priset för hela världens synd.
Låt oss återvända till berättelsen.
Hjordarna brukade man samla där, vers 3, "och sedan -
vältra bort stenen från öppningen till brunnen och ge fåren vatten.
Därefter lade man tillbaka stenen på sin plats..."
Sedan frågade Jakob varför de gjorde så?
"Vi kan inte göra det förrän alla hjordarna har samlats och man har -
vältrat bort stenen från brunnens öppning. Då ger vi fåren vatten."
Då "medan han talade med dem kom Rakel dit".
Jakob gick fram "och vältrade bort stenen från öppningen till brunnen -
och gav sin morbror Labans får vatten."
Jakob fick förunderliga krafter.
Varifrån fick han dem? Det var säkert kärlekens blick på Rakel.
Han gjorde vad många män brukade göra tillsammans.
Sån är kärleken!
Vi ser hur det gick.
När den här hjorden fick vatten, får alla andra hjordar det också.
Så här började Gud med Israel, och Han -
gav Messias till Israel. Inte för att välsigna endast Israel -
utan för att välsignelsens vatten skulle flöda till hela världen.
Till hela världen, till alla människor.
Vi vet hur berättelsen fortsätter. Så här.
Jakob ämnar ta en hustru åt sig.
Den kära vackra Rakel (Rachel).
Men han blir bedragen -
och det slutar med att han hade en fru till.
Något han inte avsett.
Nu kunde Jakob leva sig in i -
hur Gud på ett sätt -
- kan vi tänka så här, jo -
Israels Gud ingick förbundet med ett Israel -
där vid berget i 1 Mos 19 - 20.
Gud har alltid tänkt att det skulle vara en hjord och en herde -
men Israel delades.
Sydriket med det trogna Juda -
och Nordriket med det icke-trogna Israels folk.
Det delades, i två hus. Juda hus och Josefs hus.
Älskade Gud bara det mer trogna Sydriket?
Nej! I Hosea läser vi: "Hur ska jag kunna överge dig, Efraim?"
Han övergav inte Efraim, Nordriket, utan gav löften också till dem.
Så identifierade sig Jakob med situationen efter delningen.
Vi har ofta talat om hur ofta Guds rike vuxit i delade lägen.
Pingstceremonin innebar att man förde två bröd -
in i det heliga, inte det allraheligaste.
Bröden var bakade med surdeg.
Det är en bild på hur Israel delades i två delar.
De trogna och de inte så trogna.
Så här levde Jakob sig in i situationen.
Till slut när han miste sin älskade Rakel (Rachel) -
hade han Lea kvar. Han hade också bihustrur, men vi tar det enkelt nu.
På Nya Testamentets tid gäller det omskurna och oomskurna.
I praktiken den judiska världen och den s k hednavärlden.
Mot den här bakgrunden har Gud verkat.
Han har upplevt samma smärta som Jakob.
För att hinna till den tredje brunnen -
går vi snabbt till 2 Mos 2:15.
Mose är långt från Egypten.
Där är han åter vid en brunn. 2 Mos 2:15.
"Farao fick också höra om detta" alltså vad Mose gjort -
"och ville döda Mose.
Men han flydde undan farao och bosatte sig i Midjans land.
Där satte han sig vid en brunn."
Detta ligger i nuvarande Saudi-Arabien.
"Prästen i Midjan hade sju döttrar. De kom för att hämta upp vatten -
och fylla hoarna och vattna sin fars får."
Nu ska vi se vad som händer i berättelsen.
Mose möter sju döttrar. Det är som en bild -
av de sju församlingarna. Sju är församlingens tal.
När döttrarna går till sin far, den midjanitiske prästen -
en intressant grupp i sig -
då berättar de för honom att en egyptisk man hjälpte dem.
Därför blev vi klara så snabbt.
Men var Mose egyptier? Nej.
Men han hade egyptiska kläder. För dem var han egyptier.
Liksom Josef var en egyptier för sina bröder -
innan de kände igen honom. Just det!
Gud ordnade det så här i sin stora vishet.
Redan innan världen fanns har Han ställt allt detta i ordning -
att under en främmande mantel, inte en hebreisk, -
skulle evangeliet spridas överallt, över hela jorden.
Mose var som en egyptier. Så uppfattades han.
Men världens Frälsare är en judisk man, Lejonet av Juda.
Så har Han ändå inte uppfattats i världen. Det är intressant.
Moses hustru hette Sippora.
Vad betyder Sippora?
Det betyder "fågel".
Församlingen har varit fri som en fågel som flyger.
Vi ska läsa Galaterbrevet 5.
Där uttrycks detta väl i vers 13.
"Ni är kallade till frihet, bröder. -
Låt bara inte den friheten ge köttet något tillfälle, -
utan tjäna varandra i kärlek."
Det begreppet ger oss Sippora. Frihet.
Som en fågel som flyger vid vägen -
utan att bry sig om hastighetsbegränsningar. 50 km/h.
Fågeln flyger som den vill.
Vers 18: "Men om ni leds av Anden står ni inte under lagen."
Sedan kom dagen -
när Mose kallades att befria sitt folk.
Då såg Sippora och hela hennes familj -
att det var dags för Israel att återupprättas.
Då bekänner Mose färg -
att han är en levit, en israelitisk man, som ska befria sitt folk.
Jag tror att profetiskt är vi nu i den tid -
då många kristna i världen vaknar upp till detta.
Messias, som är evig -
och Guds Son av evighet, -
är Han samtidigt, även om Han är Återlösaren, också Lejonet av Juda.
Så kommer det att bli innan Riket upprättas.
Sedan ännu en kort avstickare till Joh 4.
Där möter Messias den samariska kvinnan vid brunnen.
Här är bara en person. Allt slutar igen med en person.
Det är en bild på att det ska bli en hjord och en herde.
Jag nämner bara en sak. När Herren talar till den samariska kvinnan -
säger Han, vers 10: "Om du kände till Guds gåva -
och vem det är som ber dig: Ge mig lite att dricka, -
då skulle du ha bett honom, och han hade gett dig levande vatten."
Det levande vattnet är hemligheten.
Brunnen är hemligheten.
Hur möts en man och hans hustru i dessa bibelord?
Det är genom det levande vattnet som vi blir Messias brud.
Det levande vattnet är hemligheten.
Rebecka hade druckit, och gett åt djuren, av det friska vattnet -
av det levande vattnet som är Guds gåva.
Därför hade hon kraft att bjuda av vattnet -
och så blev hon den rätta bruden.
Det levande vattnet är hemligheten.
Stenen måste rullas undan.
När Messias slutförde sitt verk och sonade alla världens synder -
rullades stenen undan. Amen.
Vänner, jag förstår att detta är viktigt för er, liksom för mig.
Vi vill fördjupa oss i Guds Ord och i förståelsen av det -
och tjäna vår Herre.
Ni kan stöda programmet ekonomiskt. I Finland: Till kontot ovan, ref: 9386
Eller ring 0600-10077 (10,01 euro + lsa)
I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Swisha din gåva till: 123 677 9300
Översättning: Himlen TV7