YKSI ELÄMÄ
Olin jengiläinen
Nimeni on Raymond.
Kasvoin isovanhempieni luona Worcesterissa Etelä-Afrikassa.
Kävimme säännöllisesti kirkossa.
Lukiossa halusin näyttää olevani kova jätkä, joten aloin impata.
Liimasta siirryin metamfetamiiniin.
Kun isovanhempani kuulivat, että käytin huumeita, en saanut rahaa.
Mutta tarvitsin seuraavan annokseni.
Otin yhteyttä tuttuuni, jota olin auttanut pyörien korjauksessa.
Hän myi huumeita. Koska vain minulla oli pyörä ja kännykkä,
hän palkkasi minut välittämään huumeita.
Lukion jälkeen halusin olla omillani.
Tiesin, että jos myisin huumeita, minulla olisi rahaa ja valtaa.
“Pyörätuttuni” oli jengin johtaja ja hän esitteli minut muille jengiläisille.
Liityin samaan jengiin ja aloin myydä huumeita.
En tajunnut, että joutuisin vaaraan.
Sitten kaksi miestä ampui minua viisi kertaa.
Yksi luoti osui käsivarteeni.
Yritin muuttaa elämääni, mutta olin taas samassa jamassa.
Alamäki jatkui. Halusin palata kotiin, -
mutta en voinut, koska isovanhempani -
olivat muuttaneet vihollisjengin alueelle.
Tiesin, että jos menisin sinne, kuolisin.
Viimeisin voimin menin kotiin. Gangsterit tulivat etsimään minua, -
ja isovanhempani valehtelivat, etten ollut kotona.
En pystynyt nukkumaan tai syömään.
Pelkäsin, että minut tullaan tappamaan.
Eräänä päivänä meille tuli eräs sosiaalityöntekijä.
Hän kysyi, halusinko elämääni muutoksen.
Menin huumekuntoutukseen.
Minulla oli tukihenkilö kolmen kuukauden ajan.
Vaikka pelkäsin ystävieni suhtau- tumista, annoin elämäni Jeesukselle.
Jumala muutti elämäni suunnan ja liityin Change Makerseihin, -
narkkarien jälkihoitoryhmään.
Liityin kristilliseen teatteriryhmään.
Uusien ystävieni kanssa koen olevani vapaa.
He ovat ystäviäni, koska välittävät minusta eivätkä yritä hyötyä minusta.
Voin ilmaista tunteitani ja kertoa mielipiteeni asioista, -
ja he ovat kiinnostuneita. Koen, että elämälläni on merkitys.
Haluan kertoa nuorille Jumalan rakkaudesta -
urheilun ja taiteiden avulla.
Huumeiden jälkeen on elämää!
Jokaisella on toivoa!
Suomennos: Maarit Eronen