KIRIKU AEG - Siberis -
Tere! Olen Joose Pitkänen.
teen misjonitööd Karatusis ning Minusinskis,
Krasnojarski krais, Hiina ja Mongoolia piiri lähistel.
Mul on naine Johanna ja kolm tütart.
Vanim neist käib koolis.
Keskimine tütar on neljane Saima,
kes käib mängukoolis.
Veel on 2-aastane Selma.
Elame siin ja töötame Ingeri Kirikus.
Oleme teel Karatusi küladesse teenistustele ning vaatama,
kuidas seal elatakse ja millist tööd seal tehakse.
Minusinskis stardime Jenissei orust,
maastik muutub künklikuks.
Liigume jõgede ülemjooksu poole,
loodus on väga ilus.
Looduse poolest on Siber rikas.
Suetuk oli algselt soome küla.
Tsaariajal, üle 100 aasta tagasi
viidi sinna soome vange.
Nad pagendati maalt
või nad valisid ise asumise Siberis.
Soome kirik hoolitses vaimuliku elu eest,
saates siia vaimulikke ja töötegijaid, õpetajaid.
Suetukis oli soome kool,
kus loeti soome keeles Piiblit ja katekismust.
Lugemisoskus oli 100%.
See on uskumatu!
Selline aeg, väljasaadetute küla, osati lugeda-kirjutada!
Ehitati ka kirik, toimusid regulaarsed jumalateenistused.
Küla asub nii kaugel,
et hiljuti oldi 2 nädalat ilma leivata,
sest autod ei pääsenud sinna.
Oli kõva külm, -50?C.
Elatakse tasapisi, saadakse hakkama.
On ka probleeme.
On töötust, sellest tingitud pettumust.
Pruugitakse alkoholi.
On allakäinud külasid, kus praktiliselt kõik joovad.
Ehk 1-2 inimest suudavad normaalselt elada.
Need on enamasti väikesed väljasurevad külad.
Igas külas on joomisprobleeme.
Imestan ja hindan siin elamist.
Selles maailmas ei lähe kunagi kõigil ühtemoodi hästi.
On rikkad ja vaesed,
neid on alati olnud ja nii jääb.
Nii on ka rikkamaid ja vaesemaid kogudusi.
Kristlik kirik on alati enda omast jaganud.
Juba Uues testamendis
koguti toetust vaesematele kogudustele,
et ka neis kuulutataks päästet
ja oleks võimalik koos käia.
Tahan, et säiliks enda omast jagamine.
Ka Soomes on olnud vaesust.
Nüüd on aga heaolu.
Meil on kirikud korras,
kogudustes on palju töötegijaid.
Meil oleks, mida jagada,
aga kas selleks on ka soovi?
Kristlik kirik tahab alati võrdsust ja enda omast anda.
Milline on meie vastus
maailmas olevale puudusele?
Sellele tuleb mõelda.
Sellesse vastuollu tuleb end asetada.
Et me ei teeks südant kõvaks, ega suleks silmi.
Isegi kui väljakutse on tohutu.
Igas olukorras saab teha midagi.
Mis vahe on Soomega võrreldes?
Siin võib teha vaimulikku tööd.
Kirik toetab seda,
öeldes, et kuulutage evangeeliumit.
Ristige ja õpetage. See on kõige tähtsam.
Keskenduge sellele.
Lugege Piiblit, hoolitsege enese vaimuliku elu eest.
On palju lihtsam töötada kirikus,
mis seda kõike toetab ja mõistab.
Kuigi elame teistest kaugel,
on tähtis ühine ja selge nägemus.
Sama nägemus on Ingeri Kirikus kõigil
ja see on äärmiselt hea.
Pole vaja riielda teoloogiliste küsimuste üle.
Võime keskenduda tähtsaimale ja kuulutada evangeeliumit.
Meil on tõeline osadus.
Mida olen veel õppinud venelastelt?
Mulle meeldib siinne praktilisus, pingevabadus.
Vahel on see isegi tore
― see on Venemaa, kõik ei lähegi korda.
Järgmisel nädalal! Millalgi, kui veab rohkem!
Hoiak ― pole viga, et jäime hiljaks,
peame teenistuse nüüd.
Pingevabadus on ka tugevus.
Üks tähtis asi veel - inimesed.
Inimesi võetakse vastu soojalt.
Ametlik süsteem on tõre.
See on ainult väline.
Mujalt tuleja kogeb, et teda ei võeta vastu.
Aga pere, sõpruse ja koguduse tasandil ollakse soojad.
Seal ollakse oodatud
ja kogetakse head, sooja vastuvõttu.
Soomes loetakse 10 käsu mõnd osa jäigalt,
peetakse end paremaks.
Näiteks ”Ära varasta!” on soomlastele püha käsk.
Arvatakse, et seda osatakse täita.
Ollakse aga pinnapealsed.
Soomlasel on kerge mitte varastada, masinavärk töötab.
Ühiskond funktioneerib,
pole vaja varastada, altkäemaksu.
Venemaal ei saa soomlanegi läbi politseile maksmata.
Varastamise vastane satub siin ebamäärasesse olukorda.
Enam ei teagi, kuidas tegutseda.
Soomlaselgi kaob ”Ära varasta!”
Enam ei tea, kuidas seda käsku õigesti tõlgendada.
Varastamine on seegi,
kui ei jaga enda omast abivajajaile.
Soomes on üldine heaolu.
Räägitakse firmakaupadest.
Loetakse firmade blogisid.
Iga päev võib riideid osta.
Kõigil pole selliseid võimalusi.
Ka jagamatus on varastamine.
Soomlastena elame vales tões,
nagu oleksime kõige ausamad.
Meil on kerge olla aus,
meid on ainult 5 miljonit, väike külake.
Siin on kõik palju raskem.
Enam ei kuuluta ma oma ausust.
Ei näita venelastele näpuga.
Reaalsus on hoopis teine.
Kus oled,
mu kadunud poeg?
Kus oled,
kutsun sind.
Kellega oled,
armsaim poeg?
Ootan sind, armastan sind.
Tunnen sind.
Siin on suur vaajadus misjoni- töö ja töötegijate järele.
Ingeri Kirikus on paljud vaimulikud üksinduses.
Nad elavad eri ajavööndites.
Naaberkogudused on kaugel.
Kiriku kollektiiv paikneb laial territooriumil.
Siin vajatakse vaimuliku töö tegijaid.
Just siin on vajadus laste- ja noortetöö järele.
Kogu praostkonnas on vajadus just noortetöö järele.
Päike loojub. Päev on lõppemas.
See pakkus palju. Oli teenistus.
Kohtusime paljude inimestega.
Tänan seltsi pakkumast!
Oli meeldiv koos teiega sõita ja ringi vaadata.
Ärge unustage meid siia!
Vajame teie eestpalveid.
Neid vajavad ka kohalikud inimesed ja töötegijad.
Tere tulemast Siberisse ka tulevikus!
Tõlge: Liliann Keskinen