KIRIKU AEG - Siberis
Olen tänulik Minusinski eest ― armas, väike ja turvaline linn.
Tuleb usaldada seda, et Jumala Sõna ei tule tühjalt tagasi.
Et suudaksime kuulutada Jumala Sõna,
mis teeks oma töö.
Hilja kooliminek oli olnud suurim küsimus.
Suurim kogu misjonitööle mineku protsessis.
Oli kogunenud palju pinget ja kitsikustunnet.
Pärast esmakohtumist Vera Viktorovnaga tänasin Jumalat.
Asjad hakkasid laabuma.
Misjonitööl antakse osa südamest,
mis lahkudes maha jääb.
Miks just Venemaa?
Venemaa suunas oleme liikunud juba noorusest alates.
Koguduse noortejuht viis meid Aunusesse
ja vepslaste juurde.
Oli ka pikemaid misjonireise.
18-aastaselt olin Mordvas,
Mokša koguduses tööga tutvumas
ja vene keelt õppimas.
Sain siis sõjaväeteenistusest puhkust ja käisin Mordvas.
Kihlusime Lenini pargis Lenini kuju juures.
Ei osanud me siis arvata,
et kolime kunagi sellesse linna.
Elasime seal mõned aastad.
Siis olime vahepeal Soomes.
Nüüd elame siin.
Kas teil on oma roll ühises töös?
”Ühine töö” on hästi öeldud.
Seda meie töö just tähendabki.
See pole minu ja Joose ühine töö,
vaid teeme seda kogu perega.
Mina olen loomulikult sõbrunenud rohkem naistega.
Tunnen, et pean toetama töötegijate naisi.
Neis ülesannetes,
mis neil on abikaasa ja koguduse töötegijana.
Minu valdkond on ka lapsed ja pühapäevakooli töö.
Joose on rohkem noortega.
Õnneks on noortekad nüüd meil.
See on olnud hea.
Oleme saanud kogu perega teenida.
Kui noored koguneksid mujal, ei saaks ma kaasa lüüa.
Kogudusel ei ole ruume.
Teenin rõõmuga ka noortetöös kaasa.
On tähtis, et teeme tööd perega.
Hindan Johanna tuge.
Misjonitöö on teistmoodi.
Soomes on töö kellast kellani.
Misjonär läheb tööle misjonimaale jõudes.
Töö lõpeb kodumaale naastes.
Töö on nii kõikehõlmav.
Võimatu on eristada tööd ja vaba aega.
Misjontöö tähendab võõras kultuuris elamist.
Töö hõlmab kogu elu, see tähendab suhtlemist.
See tähendab argipäeva jagamist teistega.
Meil on selles omad rollid.
Toetame teineteist oma annetega.
Teeme tööd koos.
Rääkige oma argipäevast.
Elame tavalist lastega pere elu.
Viime ja toome lapsi.
Saimal on 3 korda nädalas eelkool,
Hiljal on kool, tantsimine.
Laste viimisele kulub palju aega.
Nüüd õpime ka keelt.
Nüüd kui Silva on siin,
õpetab Olga meile 3 kuud vene keelt.
See seab meile nüüd rütmi peale
laste eest hoolitsemise.
Püüan nädala sees ette valmistada
pühapäevakooli tunni.
Kui oleme Minusinskis, pean pühapäevakooli tundi.
Üle nädala käime kogu perega Karatuzas.
Seal on teenistus
ning kohtume kõik kogu Lutšakovide perega.
Nad on seal üsna üksi.
Kohtumised on tähtsad.
Nädalad on erinevad.
Tavalist nädalat on raske kirjeldada.
On erinevaid projekte, erinevaid ehitusprojekte.
Töö jaguneb perioodideks kiriklike pühade järgi ―
jõulud, ülestõusmispühad.
Suviti on laagrid.
Suveperiood on talvest täiesti erinev.
Regulaarsed on teenistused, noorteõhtud, keeletunnid.
Remont võtab oma aja.
Lisaks üksikud vaimulikud üritused.
Tegeleme paberimajanduse ja ametliku asjaajamisega.
See nõuab vahel kombineerimist!
Slavaga koos seda teeme.
Soomlane ei saaks üksi hakkama.
Slava näeb kõige suurema vaeva.
Asjaajamine kordub ja võtab aega.
Kohati nõuab see liiga palju aega.
See on raske ja tekitab stressi.
Esmaspäeviti püüame puhkepäeva pidada.
Kuidas te omavahelise suhte eest hoolitsete?
See on raske küsimus.
Meil on vähe aega kahekesi olemiseks.
Nüüd on Silva siin
ja vähemasti pulmapäeval saame kuhugi minna.
Muidu pole meil võimalust kahekesi kuhugi minna.
Vahe Soomega on selles,
et seal on vanavanemad, sugulased-sõbrad.
Nende juurde saaks lapsi jätta
ja saaks kahekesi aega veeta.
Siin on see raske küsimus.
Oleme palju perena koos.
Aga mehe-naise suhe vajab ka tugivõrgustikku.
Vahel on see probleem,
siis tuleb kuidagi aega korraldada.
Praegu aitab meid praktikant Silva Oikari.
Ta on mu vana tuttav,
seepärast võin teda Oikariseks kutsuda.
Käisime koos keskkoolis.
Nüüd on ta 3 kuud siin lapsi hoidmas.
Meie saame vene keelt õppida.
Vahel olen pikad päevad ära.
Johanna saab siis Hilja kooli viia,
2 väikest ei saa üksi koju jätta.
Ta aitab argistes asjades.
Saame vahel ka kahekesi olla.
Oleme väga tänulikud,
et tullakse vabatahtlikult appi.
Rahvamisjoni koolis
on rahvusvaheline eriharu.
Selle eriharu kaudu saab minna maailma eri kohtadesse.
Näiteks misjonäridele appi,
erinevatesse tööülesannetesse.
Minule avanes kevadeks koht siin Minusinskis.
Seni olen hoidnud lapsi,
tulevikus tuleb ehk ka muud.
Mina hoian lapsi,
siis kui Johanna ja Joose on tunnis.
Pitkäste lapsed on elavad, armsad tüdrukud.
Nad räägivad veidi vene keelt.
Eriti Hilja, kes käib koolis.
Saima teab ka venekeelseid sõnu.
Ma pole veel kaua siin olnud.
On jäänud mulje,
et siin tõesti vajatakse töötegijaid.
Rahvusvaheline eriharu võimaldab lühikeseks ajaks Siberisse tulla.
Mis toimub Minusinskis ja Karatuzas 10 aasta pärast?
Loodame, et meie pole enam siin.
Asjad on läinud edasi nii,
et vastutust kannavad kohalikud.
Loodan, et kummaski kohas on elavad kogudused.
Tehakse laste-, noorte- ja misjonitööd.
Kogudused võtavad need töövormid omaks.
On leitud töötegijad, neil on koolitus.
Nad on kogudustes tööl.
Vaevalt majandusliku toe vajadus veel päriselt kaob.
Ehk ei vajata enam misjonäre.
Ei olda majanduslikult iseseisvad.
Veel vajatakse tuge.
Siin käiakse, toetamine jätkub.
Unistus on selline.
Sinna on veel pikk tee.
10 aastat on lühike aeg,
aga Jumal teeb imesid.
Jumalast see töö sõltub.
Oleme üks kivi seinas.
Loodame, et töö läheb edasi.
Kas olete armunud?
-Jah. Varsti juba 10 aastat.
Mida Jumala armastus tähendab teie jaoks?
Minule seda,
et igal hommikul võin paluda juhatust päevaks.
Paluda Tema ligiolu,
jõudu, kanna hoolt meie eest.
Õhtul palun andeks eksimused,
tänan päeva eest.
See tähendab pattude andeksandmist.
Tõlge: Kai Lappalainen