KIRIKU AEG
See on väike usklike rühm.
Soomes pole vist ühtegi sellist luterlikku kogudust.
Administratiivses mõttes pole kogudust olemaski.
Sest seda ei ole veel registreeritud.
Parim asi on seal usinad eestpalvetajad.
Vaimulikus mõttes on see tugev kogudus. 10 aastat on memmed
ja mõned taadid palunud ärkamist Sakku, Eestisse ja kogu maailma.
Me oleme tavaline 4-liikmeline soome perekond.
Oleme perekonnana elanud Soomes ainult veidi aega.
Kohtusime Jukkaga Peterburis, kus mõlemad töötasime.
Sealt sai ühine elu alguse.
Teisalt oleme tavatu pere.
Me vanemad oleme pea pool elu elanud välismaal.
Ja lapsed praktiliselt kogu elu.
Kui nad olid väikesed, elasime Venemaal.
Laste kooli minnes kolisime Eestisse.
Mis pani teid misjonitööle minema?
Jumala kutse. See on vaieldamatult õige vastus.
Vähemalt mina võitlesin kaua selle kutse vastu.
Ma polnud valmis minema. Mul oli Moosese alibi:
Issand, ma pole kõneosav mees, läkita kes tahes teine.
Mängisin kord 7-8 aastaselt kodus nukkudega.
Panin nad ringi istuma, nagu istutakse kodustel koosolekutel.
Mängisin, et meil on ka vaimulik koosolek.
Mul oli kulunud Uus Testament. Lugesin sealt nukkudele.
Siis tundsin Püha Vaimu ligidust. See oli eriline kogemus.
Mõtlesin, et mina, väike, mängin, aga Jumal võttis seda tõsiselt.
Minu kutsumise mõttes oli see oluline kogemus.
Tulite tööle Venemaalt Eestisse. Kas see oli suur muutus?
Ühelt poolt oli, teisalt mitte. Väliselt läks kõik paremaks.
Eestis on palju kergem elada. Elu ei erine Soomes ja Eestis.
Mõned asjad töötavad Eestis isegi paremini kui Soomes.
Aga vaimselt või vaimulikult on siin palju raskem.
Venemaal on inimesed valmis vaimulikest asjadest rääkima.
Venemaal teatakse Piibli ajalugu. Vaimulikke asju on kerge arutada.
Need küsimused ei ole tabu. Eestis on teine mentaliteet.
Usk on eraasi. ”Ära tule minu õuele!”
Selles mõttes on muutus olnud väga suur.
Iseseisvat Eestit on ehitatud paarkümmend aastat.
Inimesed on kapitalismist purjus. Arvati, et majandus aina kasvab.
Nüüd on kasv peatunud ja nüüd on pohmell.
Aeg oli teine Venemaal ja Eestis. Vaimselt pole muutus olnud kerge.
Milline on Saku kogudus?
See on väike usklike rühm.
Soomes pole vist ühtegi sellist luterlikku kogudust.
Nad on tegelikult kõik juba eakad inimesed.
Meievanuseid on ainult mõned.
Viimaste aastate jooksul on tulnud noori ja lapsi.
Kogudus käib koos vanas vennastekoguduse palvemajas.
See on mitme mõõdupulga järgi kasutuskõlbmatu maja.
Seda on küll remonditud, nii et seal on võimalik koos käia.
Tuleb hoolega kütta ja riideid selga panna.
See on kogudus, mille eest on palju palvetatud.
Ja kus on seetõttu palju lootust. Paljud palvetajad on juba surnud.
Mõned nädalad tagasi maeti üks usin eestpalvetaja.
Jumal teadis, et töö sai valmis. Nüüd on ehk tulnud noorte aeg.
Küsisin ühelt raamatupidajalt, milline on eelmise aasta aruanne.
- Missugune see peaks olema?
Küsides Saku koguduse kohta, sõltub vastus vaatenurgast.
Administratiivses mõttes pole kogudust veel olemas.
Seda pole veel registreeritud.
Vaimulikult on see tugev kogudus.
10 aastat on Saku memmed ja mõned taadid palunud ärkamist
Sakku, Eestisse ja kogu maailma.
Sakus on ka tugev noortetöö.
Noored on korraldanud ESIKu nime all õhtuid.
See töö hakkab vähehaaval vilja kandma.
Kümmekond aastat on unistatud oma kirikust.
Saku on väike vald Tallinna lähedal.
See on kirikuta vald, kus mitte kunagi pole olnud oma kirikut.
Vallas elab 6000 inimest, kellest keskuses elab 4000.
Kümmekond aastat on unistatud oma kirikust.
Vahepeal aktiivsemalt, vahepeal on see jäänud unustusse.
Mõned aastad olen seda protsessi jälginud.
On tulnud selline tunne, et see kogudus sünnib varsti.
On tehtud palju head tööd. Jumal on oma Sõnas öelnud,
et Tema sõna ei tule tühjalt tagasi.
Olen täiesti kindel, et ühel päeval, ehk juba üsna ruttu,
on Sakus iseseisev kogudus, on oma kirik või palvemaja.
Saku koguduses on ka enne meie tulekut peetud pühapäevakooli.
Pärast kogudusemaja remonti on olnud võimalik uuesti alustada.
Maja esitab väljakutseid oma ruumikitsikusega.
Senimaani oleme oma väikese kambaga hakkama saanud.
Lapsed tulevad pühapäevakooli Saku ümbruskonnast.
Osad käivad pühapäevakoolis Hageris või mujal.
Mõned elavad kaugemal, nad tulevad siia vanavanemate juurde.
Seekord oli meil esimest korda nii palju lapsevanemaid.
On tähtis jõuda laste kaudu ka peredeni.
On tekkinud kontakt vanemate ja vanavanematega.
Samaaegselt on see seotud ka diakooniatööga.
Maria ja Jukka Repo, mida tähendavad jõulud teile?
Päris mitmeid asju. Jõulude ootamine algab pühakute päevast.
Mõtlen pühakutepäeval taevas olijate hulgale.
See on uskumatu reaalsus, mis usklikke ees ootab.
Siis algab advendiaeg. Ootame Jeesust.
Sageli mõtlen advendiajal Jeesuse teisele tulemisele.
See on tõsi ― Jeesus tuleb varsti tagasi.
Ta viib meid taevasesse koju. Sinna rõõmupeole.
Sinna, kus ei ole kurbust ega pisaraid.
Kõik see sai alguse sellest, et Jeesus sündis siia maailma.
Ootan ja loodan palju Saku koguduse tulevikult.
Mis on tulemas, ei oska arvatagi.
Kuid tänu usinatele eestpalve- tajatele hakkab midagi sündima.
Tõlge: Kai Lappalainen