Vivaste pere ja kodutu rebane
Oli juba päris sügis.
Karolina ja Veiko vanemad tegid õues juba sügistöid.
Nad olid rannas. Seal oli päris sügise moodi juba.
Kohe tuleb talv ja reinuvader ei saa ilma pesata enam hakkama.
Ta süda põksus - jälgides peidupaigast laste minekut.
Mis saaks - kui plaanidesse tuleks mingi takistus?
Rebane vaatas kui lapsed jooksid vanemate juurde.
Nad ulatasid jänesekapsad emale ja seletasid vanematele midagi.
Vanemad kuulasid lapsi tähelepanelikult.
Rebane oli nii kaugel, et ta ei näinud nende ilmeid.
Äkki tüdruk hakkas viipama.
Rebane arvas, et isa ja ema tahavad temaga kohtuda.
Samas hakkas reinuvader häbenema.
Ta häbenes rohkem kui kunagi varem.
Ta hakkas aeglaselt ranna poole minema.
Ta jälgis Vivaste peret kaugemalt.
Puude ja põõsaste taha ta enam peitu ei pugenud.
Isa ja ema jätkasid rahulikult tööd.
Ema hakkas lõkkel toitu tegema ja isa vestis puust midagi.
Rebane läks aina lähemale ja lähemale.
Lõpuks ta seisis vaid paari meetri kaugusel emast.
Siis ema pööras end rebase poole - teadsin, et sa tuled.
Teadsin juba kaua, et siin metsas elad - ütles ema mahedalt.
Nägin sind kohe - siis kui meie randa saabusid.
Sõber öökull rääkis mulle.
Ta räägib alati, kes läheb - või, kes tuleb.
Just - jätsin sulle toitu metsa.
Tänan - sosistas rebane.
Selleta ma ei oleks enam elus.
Nägin sind kui sa peitsid end põõsastes - ütles ema.
Olid nii kurb, et oleks tahtnud sind koju võtta.
Olid siis nii arg, et ei olnud veel valmis meie perega liituma.
Teadsime, et sa ühel päeval tuled.
Ja see päev on täna, jätkas isa.
Kas täna ongi see päev või - imestas rebane?
Kas te annate mulle kodu või?
Tere tulemast - saad kohe sisse kolida kui soovid.
Tule siia - ma kallistan sind - ütles ema.
Rebane ei mäletanud, et keegi oleks kunagi teda kallistanud.
Ta hiilis ettevaatlikult ema poole- kes pani käe rebase kaela ümber.
Mul ei ole kaua aega olnud oma kodu - nuuksus reinuvader.
Olin väga väike kui läbi kodumetsa ehitati tee - pesa jäi selle alla.
Ema silitas reinuvaderi kasukat seni, kui nutt lõppes.
Karolina ja Veiko tõid lõkkesse puid juurde.
Nähes ema rebast kallistamas - jooksid ka nemad kiiresti kohale.
Mida me ütlesime - sa oled nüüd meie pere liige.
Ja nüüd sööme pidurooga - rebane tuli koju - ütles ema.
Miks te nii sõbralikud olete - küsis rebane?
Isa õpetas mulle laulu, mille ta oma isalt õppis.
See on olnud mulle juhtnööriks lapsest alates - ütles Vivaste isa.
Nii selge on Jumala taevas, nii ilus on Jumala maa.
Iga lehekest, lindu ja lille ja looma peab armastama.
Jumala headus on suur, see hingab lehtedes.
Igat inimlast ja loomagi katsuge mõista.
Iga väiksesse südamesse ta rõõmu peitnud on.
Keegi ei sõbrast jää ilma, ega keegi ole kodutu.
Nii väike on inime siin ja nii suur on Jumala töö
Ka metsas ta meiega kõnnib ja valvab kui saabub öö.
Sellest päevast alates reinuvader ei olnud kunagi üksi.
Ta käis hommikust õhtuni perega koos.
Vahepeal jäi ta teistest maha, et peret kaugemalt imetleda.
Rebane tundis kuidas ta päev- päevalt sai tugevamaks.
Kasukas läks tihedamaks - väljas läks aina külmemaks.
Ühel päeval maa oli jääs. Kohe on aeg - ütles isa.
Kõik peale rebase teadsid mis ta mõtles.
On aeg valmistuda talveks ja teha pesa korda - selgitas ema.
Vivaste pere pesa oli kõrgel - see oli ehitatud suurte mändide alla.
Sinna pääses redeliga.
Vivased hakkasid pesa kindlustama- nad viisid sinna toitu ja vett.
Nüüd on kõik valmis ütles Vivaste isa mitme tööpäeva järel.
Minge te ees ja mina viimasena tõstan ka redeli üles.
Kaua me siin magame - küsis rebane?
Alati varavalgeni - siis saame külalise- ütles isa.
Ema oli teinud Karolina ja Veiko kõrvale rebasele aseme.
Enne uinumist sõid kõik toitvaks õhtusöögiks marju ja seeni.
Ema soovis head ööd.
Millal ma peaksin ärkama, küsis rahunenud rebane.
Küll sa ärkad ärkamise ajal nagu peab.
Tänan - ütles rebane haigutades.
Karolina ja Veiko olid juba uinunud.
Varsti oli kuulda isa kõva norskamist.
Ema silitas reinuvaderi selga.
Kohe uinus ka rebane.
Maga väike rebane, uni juba tuleb.
Maga - sest, et kohe valge on maa.
Siis varavalge on - siis ärkame.
Ilusad uned - toredad - kokku korjame.
Maga rebane tilluke turvalisesti.
Inglidki on sinuga kuni kohtume.
Siis varavalge on - siis ärkame.
Ilusad uned - toredad - kokku korjame.
Tõlge: Einike Pähn