o
VILKUN ENSIMMÄINEN JOULU
Kaikki rakastavat Vilkkua.
Kaikki haluavat nähdä, kun Vilkku juoksee -
ja nostaa pieniä tassujaan.
Tämä koira osaa pitää hauskaa!
Kaikki rakastavat Vilkkua.
Äidillä on viisi pentua.
Seri, Tipsu, Prinssi, Viksu.
Ja minä! Vilkku!
He ovat isäntä, emäntä ja lapset Kimi ja Suski.
He asuvat meillä. He kylläkin luulevat, että se on päinvastoin.
Äidin isäntä on kiltti.
Mitä etsit?
Äiti on kunnon koira.
Viisas koira!
Isäntä pitää meistä.
Olemme aika rasavillejä!
Olemme tavallinen perhe tavallisessa talossa.
Mutta meillä on aina tavattoman hauskaa!
Auttakaa pentujen kanssa!
Mitä puuhasitte yläkerrassa? Pentukullat.
Oliko niitä neljä? Vai viisi?
Voi niitä pentuja!
Koirien ja ihmisten lisäksi Mäntylöillä on vielä yksi asukas.
Manta!
Äidillä ja Mantalla oli sopimus.
Sitä kutsutaan rauhaisaksi rinnakkaiseloksi.
Kumpikin pysyttelee poissa toisen tieltä!
Nyt tiedän, miksi.
Pennut! Syömään!
Mäntylät olivat mukavaa väkeä.
Olimme iloinen pentujoukko.
Haluan lomalle!
Voi ei! Tehkää jotakin!
Nuo pennut ovat rasavillejä!
Irti postipaketista!
Se ei taida kuunnella.
Lopettakaa! Irti!
Onneksi sentään joku osaa pitää kuria.
Äiti, näitkö?
Vilkku! Mitä ihmettä teen kanssasi!
Anteeksi, äiti.
Jokaisen pennun elämässä koittaa tärkeä hetki.
Se on aivan kulman takana.
Ei täällä ole mitään.
Pian jokainen teistä saa uuden isännän.
Vaikka nykyinen isäntä on hyvin koulutettu? - Ole hiljaa.
Vilkku. - Niin, äiti?
Kunnioita isäntääsi.
Hän on sinulle yhtä tärkeä kuin sinä olet hänelle.
Varsinkin, jos joskus käytte suuressa kaupungissa.
Suuressa kaupungissa!
Pelottavaa.
On sääntöjä, joita jokaisen kunnon koiran täytyy noudattaa.
Miksi te minua katsotte?
Palvelkaa isäntää uskollisesti.
Olkaa kunnon koiria, niin löydätte onnen.
Kunnioittakaa toisten koirien reviiriä.
Olkaa kiitollisia. Älkää koskaan kerjätkö ruokaa.
Muistakaa olla kilttejä kaikille luoduille.
Myös kissoille? - Kyllä, rakas Vilkku. Myös niille.
Muistakaa, että olette tärkeitä.
Sääntöjen muistaminen tuntui aluksi vaikealta.
Sitten ymmärsin. Riitti, että muistin äidin.
Hän noudatti sääntöjä aina.
Onko jokin pielessä?
Kaikki hyvin. Lupaa jotakin.
Älä koskaan lannistu. Yritä tehdä aina oikein.
Muista, että olet kunnon koira.
Olette ystävällisiä.
On mukava auttaa teitä. Vai mitä? - Kyllä, äiti.
Otetaanko tämä? - Se näyttää aika veitikalta.
Tomi, mitä ajattelet? - Se on hyvä valinta.
Olin hyvin ylpeä. Olin valmis seikkailuihin!
Voi hyvin ja muista, mitä olet oppinut.
Ole kunnon koira. - Lupaan, äiti.
Hei hei! Kiitos!
Minua odotti uusi elämä suuressa kaupungissa!
Tämä on uusi kotisi.
Unohdin kysyä, mikä on nimesi. Sopisiko Viiru?
Entä Poju?
Taidat olla aika vilkas.
Nyt keksin, olet Vilkku!
Hän arvasi nimeni. En silti aikonut nukkua yksin.
Olin tottunut nukkumaan veljieni ja siskojeni kanssa.
Isä! Pentu ei halua nukkua yksin.
Tämä vaarin konsti auttaa aina.
Tikitys muistuttaa sen äidin sydämenlyöntejä.
Muistin äitini. Lupasin olla kunnon koira.
Mitä tuo meteli on? Joonas! Onko se Vilkku?
Vilkku! Yllätit postipojan. Hieno homma! Onko nälkä?
Äiti ei olisi sietänyt pöytätapojamme.
Uusi isäntä vaikutti mukavalta.
Syö, Vilkku!
Joonas oli kiva.
Täytyy mennä. Bussi tulee.
Heippa Vilkku! Nähdään!
Vilkku! Lopeta! Pois sieltä heti!
Katso nyt, mitä teit! Vilkku!
Vilkku! Kotona ollaan!
Paikka!
Hyvä koira!
Tänne!
Hyvä!
Minulla on sinulle yllätys.
Maatila. Mitä muuta koira voi toivoa?
Sillä lailla, poika!
Varovasti!
En anna tuon hanhen napata sinua.
Vilkku! Sattuiko sinuun?
Et sinä ole possu.
Missä Vilkku on?
Kiitos Herra tästä päivästä.
Kiitos, että annoit minulle Vilkun.
Viihdyin isännän luona.
Joonaksellakin oli isäntä. Joonas puhui Hänelle joka päivä.
Jokaisella on hyvä olla ystävällinen isäntä.
Ruvetaan nukkumaan.
Siistiä! Sataa lunta!
Hae pallo!
Kaikki koirat pitävät pallon hakemisesta.
Hyvä koira!
Lumipallot ovat kivoja!
Hieno koppi!
Mäenlasku on toinen juttu.
Pidät tästä varmasti!
Tarrat tassuihin!
Tiedäthän, mitä lumen tulo tarkoittaa?
Tulee joulu!
Etkö tiedä, mikä on joulu?
Ai niin. Et voikaan tietää. Tämä on ensimmäinen joulusi.
Joulu on Jeesuksen syntymäjuhla.
Jeesus, Jumalan poika, syntyi joulupäivänä.
Pidän joulukuvaelmasta.
Se kuvaa Jeesuksen syntymää. Se esitetään kirkossa.
Mukava nähdä se taas.
Varo vähän!
Kumpi on kotona ensin?
Odota!
Joulu tuli pian.
Kaikki olivat innoissaan. Ja väsyneitä.
Toivottavasti en pudota mitään. - Nyt kaikki on hoidettu.
Miksi aina jätämme lahjaostokset viime hetkeen?
Se on perinne!
Laitetaan lahjat kuusen alle. Sitten mennään joulukuvaelmaan.
Kuulitko? Nyt mennään katsomaan kuvaelmaa.
Täällä ei ole tilaa. Mene lavalle.
Pidä kiirettä, Joonas! - Tullaan.
Odottakaa minua!
Kaupunki ei ollut kiva paikka eksyneelle pennulle.
Kaipasin isäntää paljon. En löytänyt häntä mistään.
Sukulaisia!
Huhuu? Onko ketään kotona?
Romuvarasto oli aika pelottava paikka.
Hyvää joulua!
Rakastan juhlapäiviä. Etenkin joulua.
Värikkäät jouluvalot ja lumi ovat kauniita.
Oikea koiranpentu!
Ajatella! Annoit minulle lahjan.
Tavallisesti et koskaan halua juhlia.
Ehkä olet vihdoin saamassa hieman juhlamieltä.
Brutus! Pidän lahjastasi.
Sepe! Sepe! En antanut sinulle lahjaa.
Etenkään en pentua.
Mitä teet täällä?
Älä isottele siinä.
Älä välitä Brutuksesta. Se on kiltti hauva.
Eikö äitisi kieltänyt sinua tulemasta näille nurkille?
Minä olen eksynyt.
Tulit oikeaan paikkaan. Täällä on paljon tutkittavaa.
Vietä joulu täällä.
Ystävällistä. Mutta minun täytyy löytää isäntäni, Joonas.
Täällä ei ole isäntiä. - Tuo ei ole totta.
Joonaksen isäntä on joka paikassa, etenkin jouluna.
Juuri tämän vuoksi minä vihaan pentuja!
Odotas kun saan sinut kiinni.
Kiva, että on pian joulu! - Autahan minua vähän.
Eipä ravistella. Eikä kurkita!
Se ei ole muuten enää yllätys.
Voi ei! Unohdin Vilkun.
Olen pahoillani, Vilkku.
Vilkku! Vilkku! Missä olet?
Vilkku voi olla missä tahansa.
Kaikki on minun syytäni. Touhotin liikaa lahjoista.
Meidän on pakko löytää Vilkku.
Entä joulu? Kuvaelma? Ja lahjat?
Samantekevää! Haluan löytää Vilkun.
Äiti kielsi kerjäämisen, mutta olin hyvin nälkäinen.
Onko temppujen tekeminen kerjäämistä?
Älä enää näytä naamaasi täällä!
Vilkku! Missä olet?
En tiedä, löydämmekö Vilkkua.
Emme saa luovuttaa. Meidän täytyy löytää Vilkku.
Kävelin pitkän matkan. Olin rättiväsynyt.
Onpas hänellä ystävälliset kasvot.
Tämän täytyy olla Joonaksen isännän koti.
Mukava päästä sisälle lämpimään.
Siihen aikaan antoi keisari Augustus käskyn, -
että koko valtakunnassa oli toimitettava verollepano.
Kaikki menivät kirjoittautumaan veroluetteloon.
Joosef lähti Betlehemiin, sillä hän kuului Daavidin sukuun.
Hän lähti sinne yhdessä kihlattunsa Marian kanssa, joka odotti lasta.
Tuli Marian synnyttämisen aika.
Hän synnytti pojan, esikoisensa.
Hän kapaloi lapsen ja pani hänet seimeen.
Sillä seudulla oli paimenia yöllä ulkona vartioimassa laumaansa.
Yhtäkkiä heidän edessään seisoi Herran enkeli.
Pelko valtasi paimenet, mutta enkeli sanoi heille: -
"Älkää pelätkö! Minä ilmoitan teille ilosanoman."
"Teille on syntynyt Vapahtaja. Hän on Kristus, Herra."
Hei pikku kaveri. Mikset ole lavalla?
Löydätte lapsen, joka makaa kapaloituna seimessä.
Samalla hetkellä enkelijoukko ylisti Jumalaa sanoen: -
Jumalan on kunnia korkeuksissa, maan päällä rauha ihmisillä.
Mennään kotiin. Jatketaan etsimistä aamulla.
Isä! Ulkona on kylmä. Vilkku jäätyy.
Olen pahoillani, poika.
Pysähdy! Pysähdy!
Vilkku!
Pelkäsin jo, ettemme löydä sinua enää koskaan.
En vieläkään tiedä, kuka nosti minut lavalle.
Oli ensimmäisen jouluni. Ihanaa, että Joonas löysi minut.
Ritva Bergmanin suomennoksen mukaan kääntänyt Marianne Tenetz.