Hyvät ystävät, nimeni on Jarmo Ojanperä -
ja johdan kuoroa, jolle on annettu nimeksi Viestiveljet.
Veljet tulevat eri seurakunnista ympäri Pirkanmaata.
Kauniina kesäsäänä ja Tampereen kaupungin myötävaikutuksella -
kutsuimme ihmisiä vanhan kirjastotalon puistoon -
laulamaan hengellisiä lauluja. Laulujen myötä toivomme sinulle -
Jumalan siunausta ja hyvää loppukesää!
Golgatan veressä voima on, -
voima niin siunattu verraton.
Pyhässä veressä Jeesuksen -
voima on suuri ja ihmeellinen.
Golgatan veressä voima on, -
voima niin siunattu verraton.
Veri voi puhdistaa syntisen.
Veri voi uudistaa jokaisen.
Pyhässä veressä Jeesuksen -
voima on suuri ja ihmeellinen.
Veri voi puhdistaa syntisen.
Veri voi uudistaa jokaisen.
Väsyneet sielut nyt tulla saa.
Sairaat ja heikot Hän parantaa.
Pyhässä veressä Jeesuksen -
voima on suuri ja ihmeellinen.
Väsyneet sielut nyt tulla saa.
Sairaat ja heikot Hän parantaa.
Karitsan häihin jo kutsu soi.
Karitsan häät kohta alkaa voi.
Pyhässä veressä Jeesuksen -
voima on suuri ja ihmeellinen.
Karitsan häihin jo kutsu soi.
Karitsan häät kohta alkaa voi.
No niin, tällä laululla oli hyvä alkaa.
Laulamme ristilinjalla. Seuraava laulu 97 sieltä vihoista:
"Jeesus, ristin juurella suo mun pysytellä".
Risti vain, risti vain, olkoon kunniani.
Jeesus, ristin juurella -
suo mun pysytellä.
Terveysvirran äärellä, -
elon lähtehellä.
Risti vain, risti vain -
olkoon kunniani, -
kunnes taivaan rannalla -
nautin autuuttasi.
Ihme: ristin juurella, -
armo synnin voitti.
Sieluhuni ristiltä -
aamutähti koitti.
Risti vain, risti vain -
olkoon kunniani, -
kunnes taivaan rannalla -
nautin autuuttasi.
Ristihin, oi Karitsa, -
kiinnä katseheni.
Jeesus, ristis' varjossa -
johda askeleeni.
Risti vain, risti vain -
olkoon kunniani, -
kunnes taivaan rannalla -
nautin autuuttasi.
Valvon ristin juurella.
Ootan Jeesustani, -
kunnes näen kotona -
kasvot Jumalani.
Risti vain, risti vain -
olkoon kunniani, -
kunnes taivaan rannalla -
nautin autuuttasi.
Ja edelleen ristilinja. Laulu nro 72:
"Kerran Golgatalla ristiinnaulittuna".
Tahdon rakastaa ristiä vaan. Nro 72.
Kerran Golgatalla ristiinnaulittuna -
Jeesus taisteli tuskissansa.
Siksi kaikille Hän antaa nyt elämän, -
jotka turvaavat armohonsa.
Tahdon rakastaa ristiä vaan -
ja sen voimasta voittaa mä saan.
Tahdon rakastaa ristiä vaan, -
kunnes kruunuun sen vaihtaa mä saan.
Risti Golgatan on aina horjumaton, -
turvapaikka niin ihmeellinen.
Ristin kautta nyt saan käydä omistamaan -
osan autuaan, taivaallisen.
Tahdon rakastaa ristiä vaan -
ja sen voimasta voittaa mä saan.
Tahdon rakastaa ristiä vaan, -
kunnes kruunuun sen vaihtaa mä saan.
Kun mä ristihin vaan katson, sieltä ain' saan -
voiman päivittäin, tiedän mä sen.
Ristin siunauksen, valon taivaallisen -
tahdon viedä mä luo syntisen.
Tahdon rakastaa ristiä vaan -
ja sen voimasta voittaa mä saan.
Tahdon rakastaa ristiä vaan, -
kunnes kruunuun sen vaihtaa mä saan.
Ristin kautta käy tie, joka taivaaseen vie, -
ja se päivittäin valkenee vaan.
Vaikka pilkattuna olen maailmassa, -
Jeesus kerran mun vie kunniaan.
Tahdon rakastaa ristiä vaan, -
ja sen voimasta voittaa mä saan.
Tahdon rakastaa ristiä vaan, -
kunnes kruunuun sen vaihtaa mä saan.
Hieno laulu! Tahdon rakastaa ristiä vaan.
Hieno on seuraavakin: "Vain yksin Jeesus, Hän mulle riittävi".
89 on laulun numero.
Vain yksin Jeesus, Hän mulle riittävi.
Vain Hänen luonaan tyyntyy syömmeni.
Vain luona ristin hiljaa vartoen -
saan kaiken Hältä, mä mitä tarvitsen.
Vain luona ristin hiljaa vartoen -
saan kaiken Hältä, mä mitä tarvitsen.
Kuin virvatulten tuo liekki häilyvä, -
on täällä onnekkainkin elämä.
Pois rientää hetket onnenpäivien.
Vain Jeesus antavi onnen ainaisen.
Pois rientää hetket onnenpäivien.
Vain Jeesus antavi onnen ainaisen.
Vain Jeesus riittää, kun kaiken peittää yö -
ja sydän tuskan täyttämänä lyö.
Kun kuljet kautta korven pimennon -
vain Jeesus riittää, Hän yksin luonain on.
Kun kuljet kautta korven pimennon -
vain Jeesus riittää, Hän yksin luonain on.
Vain Jeesus riittää, kun myrskyt raivoaa -
ja aallot uhkaa purren upottaa.
Oi auta, Herra! huudan tuskassain.
Hän tyyntää myrskyn, kun on mun purressain.
Oi auta, Herra! huudan tuskassain.
Hän tyyntää myrskyn, kun on mun purressain.
On luonain Jeesus, kun silmäin sulkeutuu -
ja päärlyportit mulle avautuu.
On luonain Hän, kun jätän tämän maan -
ja muutan Isäni kotiin ihanaan.
On luonain Hän, kun jätän tämän maan -
ja muutan Isäni kotiin ihanaan.
Se on kaunis laulu.
Sitä laulua olen vissiin laulanut jo 40 vuotta itsekin.
Seuraava laulu on vähän uudempi.
"Yksin Jeesus Kristus on Herra". Nro 70.
Ylistys- ja kiitoslaulu.
Yksin Jeesus Kristus on Herra.
Hän on voimallinen.
Golgatalla voitti Hän kerran -
vallan pimeyden.
Veressään on valtava voima, -
voima taivaallinen.
Veressään on valtava voima, -
voima rakkauden.
Veri punasi ristillä puuta, -
veri puhdas ja viaton.
Ei tarvittu uhria muuta, -
se syntien lunnaina on.
Veressään on valtava voima, -
voima taivaallinen.
Veressään on valtava voima, -
voima rakkauden.
Sairaudet Hän ristille kantoi.
Vangituille soi vapauden.
Risti avaimet tuonelan antoi, -
monille pelastuksen.
Veressään on valtava voima, -
voima taivaallinen.
Veressään on valtava voima, -
voima rakkauden.
Seuraava on minulle oikein turva- laulu, vanha hengellinen laulu:
"Pauhatkoonpa elon meri, purtein kestää sen". Nro 90.
Pauhatkoonpa elon meri.
Purtein kestää sen.
Riittävä on pyhä veri.
Epäile sit' en.
Purtenani onpi armo, -
armo ikuinen.
Särje sit' ei meren tarmo, -
vaikka vihainen.
Johtajani itse Herra, -
taivahan ja maan.
Hänpä voitti meren kerran.
Hältä avun saan.
Vaaroja on paljon kyllä, -
mutta pelkää en.
Taivashan on meren yllä, -
hallitsija sen.
Puhdistaahan myrsky purren, -
painot pudottaa.
Kulkisinko sitten surren, -
vaikka aaltoaa.
Rauhan ranta silmään siintää.
Sinne ikävöin.
Sinne mielen aina kiintää, -
päivin sekä öin.
Seuraavaan lauluun pyydänkin jo monelle tutuksi tulleen Elna Muhosen.
Hänen kanssaan ollaan useamman kerran laulettu yhdessä.
Hän on myös ansiokkaasti johtanut Viestiveljiä.
Laulamme "Äidin rukouksen". Nro 101 teidän kirjassanne.
Nuori mies hoiperrellen kulkee kohti kotia.
Sydän hällä tuskaa täynnä, jota ei voi kertoa.
Valo tuikkii ikkunasta. Äiti siellä rukoilee, -
että Jeesus synnin teiltä pojan ottais' omakseen.
Valo tuikkii ikkunasta. Äiti siellä rukoilee, -
että Jeesus synnin teiltä pojan ottais' omakseen.
Monta kertaa äiti hiljaa polvillansa rukoili:
rakas Jeesus, Vapahtaja, pelasta mun poikani.
Poikaraukka maailmalla pilkkaa näin Jumalaa:
eihän Herra koskaan kosta, ei kai Häntä olekaan.
Poikaraukka maailmalla pilkkaa näin Jumalaa:
eihän Herra koskaan kosta, ei kai Häntä olekaan.
Poika jättää äidin kodin. Lähtee kauas kulkemaan.
Ei hän äidin rukousta jaksa enää kuunnella.
Äiti tuska sydämellä yhä itkee, rukoilee, -
että Jeesus synnin teiltä pojan ottais' omakseen.
Äiti tuska sydämellä yhä itkee, rukoilee, -
että Jeesus synnin teiltä pojan ottais' omakseen.
Vierinyt on monta vuotta. Nyt on koti kylmänä.
Yksinäinen hautakumpu kertoo äidin muistoa.
Nuorukainen itkee, seisoo kylmän haudan reunalla.
Sydämessä tuntuu niin kuin äiti huutais' poikaansa.
Nuorukainen itkee, seisoo kylmän haudan reunalla.
Sydämessä tuntuu niin kuin äiti huutais' poikaansa.
Oi, jos voisin äiti sulta vielä anteeks' anoa.
Tästä lähtein, äiti, tahdon Jeesustani seurata.
Herra kuuli rukoukset vanhan äidin huulilta.
Hautakummun päällä nähdään nuorukainen polvillaan.
Herra kuuli rukoukset vanhan äidin huulilta.
Hautakummun päällä nähdään nuorukainen polvillaan.
Ystäväni, onko sulla rukoileva äiti myös, -
joka rukoellen valvoo vuoteen pimeässä yöss'?
Anna Jeesuksen nyt voittaa elämäsi kokonaan.
Silloin kovan sydämesi rukous saa murentaa.
Anna Jeesuksen nyt voittaa elämäsi kokonaan.
Silloin kovan sydämesi rukous saa murentaa.
Nyt laulamme laulun nro 71: "Miksi viivyt sä poluill' maailman"
Miksi viivyt sä poluill' maailman, -
vaikka kuulla saat äänen Jeesuksen?
Miksi kartat sä hellää katsettaan,
joka kadonnutta lasta seuraajaa?
Riennä nyt, riennä nyt!
Riennä helmahan Jeesuksesi!
Riennä nyt, riennä nyt, -
ennen kuin yö sun saavuttavi.
Katso puolehen Pyhän Karitsan, -
joka viatonna kärsi eestäsi.
Kalkin katkeran joi Hän pohjahan.
Kallis, kallis on hinta sielusi.
Riennä nyt, riennä nyt!
Riennä helmahan Jeesuksesi!
Riennä nyt, riennä nyt, -
ennen kuin yö sun saavuttavi.
Hälle itsesi uhraa kokonaan.
Silloin onnen suuret saat sä seurassaan.
Veri Karitsan sun sielus' puhdistaa.
Etees' avautuu kirkkauden maa.
Riennä nyt, riennä nyt!
Riennä helmahan Jeesuksesi!
Riennä nyt, riennä nyt, -
ennen kuin yö sun saavuttavi.
Seuraava laulu on nro 35: "Uutta virttä nyt laulaa".
Herraa ylistää tahdon.
Lauletaan ylistyslaulu tähän väliin. Aloitetaan kertosäkeistöllä.
Herraa ylistää tahdon, -
Herraa ainoastaan.
Kuuli heikon huudon, -
riensi auttamaan.
Uutta virttä nyt laulaa -
sydän, sielu riemuissaan.
Suuri syy on kiitokseen, -
synnit anteeksi kun saan.
Herraa ylistää tahdon, -
Herraa ainoastaan.
Kuuli heikon huudon, riensi auttamaan.
Paljon kulutin aikaa elämääni etsien.
Jotain puuttui syömmestäin, -
kunnes löysin Jeesuksen.
Herraa ylistää tahdon, -
Herraa ainoastaan.
Kuuli heikon huudon, -
riensi auttamaan.
Huomispäivää en pelkää.
Katson yksin Kristukseen.
Hän on turva ikuinen.
Huolet vaihtuu kiitokseen.
Herraa ylistää tahdon, -
Herraa ainoastaan.
Kuuli heikon huudon, -
riensi auttamaan.
Herraa ylistää tahdon, -
Herraa ainoastaan.
Kuuli heikon huudon, -
riensi auttamaan.
Ei seuraavakaan laulu ihan huono ole, mutta vanhempi kuitenkin.
Nro 4: "Ristin tietä näin kuljen nyt kotiinpäin".
Ristin tietä näin kuljen kotiinpäin.
Se suora on valon tie.
Jos mä harhailen tieltä poiketen, -
Isän luo ei mun matka vie.
Tie Golgatan kotiin vie, -
tie Golgatan kotiin vie.
Kotimatkallain mull' on vakuus ain:
tie Golgatan kotiin vie.
Veren tietä näin kuljen etehenpäin.
Se tie oli Jeesuksen.
Sillä tiellä vaan osakseni saan -
lunastettujen autuuden.
Tie Golgatan kotiin vie, -
tie Golgatan kotiin vie.
Kotimatkallain mull' on vakuus ain:
tie Golgatan kotiin vie.
Kaikki jääkööt vaan, humut, riemutkin maan.
En käy sitä tietä, en.
Katso, Herrani mua viittovi -
kodin helmahan taivaiseen.
Tie Golgatan kotiin vie, -
tie Golgatan kotiin vie.
Kotimatkallain mull' on vakuus ain:
tie Golgatan kotiin vie.
Seuraavaksi laulamme kutsulaulun: "Joka janoaa, hän tulla saa".
Herran armopöytään ovat kaikki tervetulleita. Nro 13.
Joka janoaa, hän tulla saa -
luokse Jeesuksen, luokse Mestarin.
Joka uskoo Häneen, joka luottaa Häneen, -
elämän alkaa voi uudestaan.
Hallelujaa, Sua kiitämme.
Halleluja, Sua kiitämme.
Halleluja, Sua Jeesus kiitämme.
Joka kolkuttaa, Hälle avataan.
Sana Jeesuksen suo sulle sen.
Joka tulla tahtoo, hän tulla saa.
Elämän alkaa voi uudestaan.
Halleluja, Sua kiitämme.
Halleluja, Sua Jeesus kiitämme.
Joka tunnustaa, hän armon saa.
Luokse Jeesuksen käy syntinen.
Joka uskoo Häneen, joka luottaa Häneen, -
elämän alkaa voi uudestaan.
Halleluja, Sua kiitämme.
Halleluja, Sua Jeesus kiitämme.
Halleluja, Sua kiitämme.
Halleluja, Sua Jeesus kiitämme.
Ehkä yksi vanhimpia hengellisiä lauluja on myös tämä, -
venäläinen kansansävel: "Laulu taivaasta".
"Olen kuullut on kaupunki tuolla." Laulun numero on 55.
Olen kuullut on kaupunki tuolla -
yllä maan, päällä pilvien usvain -
luona välkkyväin taivasten rantain.
Siellä kerran, ah, olla mä saan.
Halleluja, mun lauluni raikuu.
Halleluja, mä kaupunkiin kuljen.
Vaikka jalkani uupuen vaipuu, -
joka askel mun kotiin päin vie.
Olen kuullut, on maa ilman vaivaa.
Ilman kyyneltä, taistoa, huolta.
Kipu, sairaus, tuskaa ei tuota.
Siellä kerran, ah, olla mä saan.
Halleluja, siell' riemuita voimme.
Halleluja, jo epäilys haihtui.
Enää koskaan en horjuen kulje.
Olen saapunut Jumalan luo.
Olen kuullut, on valkoinen puku -
ja on hohtavat kultaiset kruunut -
sekä autuas taivainen suku.
Siellä kerran, ah, olla mä saan.
Halleluja, nyt henkeni kiittää, -
kun jo kuulla voin taivaisen laulun.
Side katkee mi' maahan mun liittää.
Tiedän, siellä jo pian olla saan.
Nyt jälleen laulamme toisen poikalaulun. Nro 47.
"Miss' on tän' iltana poikani?"
Myös voi kysyä moni isä ja äiti tai ystävä, -
miss' on tytär tai lapsi niin ikään.
Miss' on tän' iltana poikani, -
mun lapseni kallis tuo?
Hän kerran mun armain toivoni, -
min' kannoin mä Herran luo.
Oi, missä on poikani?
Mä hellien häntä kaipaelen.
Oi, missä on poikani?
Polvella äitinsä hartaana -
hän rukoili, pienoinen.
Niin puhdas kuin kaste aamulla -
ja katse kuin tähtösen.
Oi, missä on poikani?
Mä hellien häntä kaipaelen.
Oi, missä on poikani?
Ah, jos sun vielä kohtaisin, -
kuin ennen niin herttaisna.
Kun leikkis' ja riemus' kotihin -
loi auringonpaistetta.
Oi, missä on poikani?
Mä hellien häntä kaipaelen.
Oi, missä on poikani?
Etsi tän' iltana poikani, -
jos millä hän tiellä lie.
En hylkää, jos kuinka harhaili, -
vaikk' helmaasi jälleen vien.
Oi, missä on poikani?
Mä hellien häntä kaipaelen.
Oi, missä on poikani?
Oi, äiti, jo paimen löysi mun -
ja sulki mun syliinsä.
On rukoukses' kuultu sun.
Nyt kiitän vain Jeesusta.
On eksynyt löytynyt.
Ikikiitos soi, Karitsalle nyt, oi!
On eksynyt löytynyt.
Seuraava laulu on taivaslaulu.
"Kirkas aamu pian koittaa". Laulun numero on 58.
Kirkas aamu pian koittaa -
jälkeen aikojen yön.
Päivä varjot jo voittaa -
kautta Golgatan työn.
Huomenkellojen soiton -
kaiku sielussa soi -
meille kertoen: "Voiton -
Jeesus matkaamme toi.”
Taivaskotihin johtaa -
kaita elämän tie.
Herra lastansa kohtaa, -
kantain perille vie.
Täältä katseeni nostaa -
ylös vuorille saan.
Sieltä sieluuni loistaa -
valo taivahan maan.
Oi, nyt taivaisen saaton -
nään mä riemullisen.
Jeesus-nimessä voiton -
saivat voimallisen.
Heidän kanssansa astun -
maahan kirkkauden.
Silloin perille saavun -
joukkoon voittajien.
Ehdimme vielä muutaman laulun tässä laulamaan.
Seuraava laulu on "Päivä on tuleva, voiton päivä valtava".
Laulun numero on 102.
Päivä on tuleva, voiton päivä valtava.
Taivas pilveen ei käy, eikä kyyneleitä näy.
Silloin rauha ikuinen alkaa luona Jeesuksen.
Päivä tuo ihana on tuleva.
Päivä tuo valtava, kun saan Herran kohdata.
Silloin katson kasvoihin tuon rakkaan, kalliin Mestarin -
ja hän tarttuu käteen mun ja levon antaa siunatun.
Päivä tuo ihana on tuleva.
Siellä ei surua, eikä kuormaa kanneta.
Sairaus poissa on sekä muistot tappion.
Pääsen luokse Herrani, joka kuoli eestäni.
Päivä tuo ihana on tuleva.
Päivä tuo valtava, kun saan Herran kohdata.
Silloin katson kasvoihin tuon rakkaan, kalliin Mestarin -
ja hän tarttuu käteen mun ja levon antaa siunatun.
Päivä tuo ihana on tuleva.
Tahdothan sinäkin tulla taivaan kotihin?
Anna siis syömmesi täysin Jeesuksellesi.
Jos vain Herraan uskomme, taivaan maassa kohtaamme.
Päivä tuo ihana on tuleva.
Päivä tuo valtava, kun saan Herran kohdata.
Silloin katson kasvoihin tuon rakkaan, kalliin Mestarin -
ja hän tarttuu käteen mun ja levon antaa siunatun.
Päivä tuo ihana on tuleva.
Voi olla, että monelle oli tämä vähän vieraampi laulu, -
mutta seuraava on tutumpi. Nro 74.
"Täältä puolehen ylhäisen maan."
Täältä puolehen ylhäisen maan -
me nyt uskossa katsellahan.
Sinne Jeesus jo valmistamaan -
mennyt on kodin meill' ihanan.
Kohta vaan, joudutaan -
taivaankuorissa veisailemaan.
Kohta vaan, joudutaan -
taivaankuorissa veisailemaan.
Ranta rauhainen saavutetaan.
Siellä virtemme helkkyen soi.
Kuolon paulat on pois kokonaan.
Kasvoin katsella Jeesusta voi.
Kohta vaan, joudutaan -
taivaankuorissa veisailemaan.
Kohta vaan joudutaan -
taivaankuorissa veisailemaan.
Herran armahan nyt etehen -
kiitosuhria sielumme tuo.
Uskovillensa kun yhä näin -
armon runsaita lahjoja suo.
Kohta vaan, joudutaan -
taivaankuorissa veisailemaan.
Kohta vaan, joudutaan -
taivaankuorissa veisailemaan.
Seuraava laulu on yksi vanhimpia ylistyslauluja.
"On valtava Sun voimasi, oi Herra!" Laulun numero on 61.
Päättyy hienoon hallelujalauluun ja ilohuutoon.
On valtava Sun voimasi, oi Herra!
Sä kerran Sanallasi kaiken loit.
Sä hallitset nyt maata sekä merta -
ja luotujasi aina auttaa voit.
Siis yhdyn riemuiten nyt laulamaan:
on Herra suur', on Herra suur'.
Siis yhdyn riemuiten nyt laulamaan:
on Herra suur', on Herra suur'.
Kun tutkin Herran voimallista Sanaa, -
niin ihmeet suuret eteen aukenee.
Ja uskon liekki sielussani palaa -
ja epäilysten aallot raukenee.
Siis yhdyn riemuiten nyt laulamaan:
on Herra suur', on Herra suur'.
Siis yhdyn riemuiten nyt laulamaan:
on Herra suur', on Herra suur'.
Jos ristiriidat syliin mua painaa, -
saan silloin rientää eteen Herrani.
Hän armollansa aina mua siunaa -
ja päästää kahlehista sieluni.
Siis yhdyn riemuiten nyt laulamaan:
on Herra suur', on Herra suur'.
Siis yhdyn riemuiten nyt laulamaan:
on Herra suur', on Herra suur'.
Kun kerran soivat taivaan kirkkaat kellot -
kutsuen maasta iloon Herrani, -
oi, silloin väistyy ajan synkät varjot -
ja vaihtuu näkemiseen uskoni.
Siis yhdyn riemuiten nyt laulamaan:
halleluja, halleluja.
Siis yhdyn riemuiten nyt laulamaan:
halleluja, halleluja.
Ja päätöslaulu on nro 10: "Sinua siunata tahdon."
Kiitos vielä!
Sinua siunata tahdon, -
jos olet väsynyt työstä -
tai levottomasta yöstä.
Sinua siunata tahdon.
Sinua siunata tahdon, -
jos joudut elämään yksin.
Voit kulkea käsityksin.
Sinua siunata tahdon.
Herra sun kuormasi kantaa -
ja sinulle rauhan antaa.
Sinua siunata tahdon.
Lyhyen elämän ajan.
Ja kerran kun ylität rajan, -
sinua siunata tahdon.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare