VIRSI 338 Suomen ev.lut. kirkon virsikirja
Päivä vain ja hetki kerrallansa, -
siitä lohdutuksen aina saan.
Mitä päivä tuokin tullessansa, -
Isä hoitaa lasta armollaan.
Kädessään hän joka päivä kantaa, -
tietää kaiken, mitä tarvitsen, -
päivän kuormat, levon hetket antaa, -
murheen niin kuin ilon seesteisen.
Joka hetki hän on lähelläni, -
joka aamu antaa armonsa.
Herran huomaan uskon elämäni, -
hän suo voimansa ja neuvonsa.
Surut, huolet eivät liikaa paina, -
ne hän ottaa itse kantaakseen.
"Niin kuin päiväs, niin on voimas aina."
Tähän turvaan yhä uudelleen.
Kiitos, Herra, lupauksestasi, -
siinä annat minun levätä!
Kiitos olkoon lohdutuksestasi, -
annat voimaa sanan lähteestä!
Suo mun ottaa isänkädestäsi -
päivä vain ja hetki kerrallaan, -
kunnes johdat minut kädelläsi -
riemun maahan, päivään kirkkaimpaan.
Suo mun ottaa isänkädestäsi -
päivä vain ja hetki kerrallaan, -
kunnes johdat minut kädelläsi -
riemun maahan, päivään kirkkaimpaan.
Tekstitys: Annukka Eskola