VARVET
Hej och välkommen med till Varvet!
Vi fortsätter idag vår serie om Första Timoteusbrevet.
Vi talar om fjärde kapitlet.
Paulus ger församlingsråd till sin unge lärjunge.
Många anser att den kristna tron i Finland -
befinner sig i ett kristillstånd.
Såväl utifrån som inifrån församlingen kommer -
läror, filosofi och övertygelser som allt häftigare utmanar -
den traditionella klassiska kristendomen.
Medlemsantalet i församlingarna minskar -
och den ena arbetsformen efter den andra upphör i brist på ansvarstagare.
Missionsarbetet som de kristna i Finland alltid stått i spetsen för -
ser ut att krympa kraftigt.
Församlingarnas resurser sinar.
Ledarna försöker febrilt komma på hur man ska -
vända trenden med minskande antal medlemmar och intäkter.
Samtidigt växer en del församlingar.
De sänder nya arbetare till missionsfältet, -
bygger nya utrymmen att samlas i, -
för att uttrycka det enkelt: har framgång.
Vad är deras hemlighet?
En betydande faktor i växande församlingar är -
en fungerande och bibeltrogen -
undervisning som berör människors vardag.
Jag vill påstå att det är vad som betyder mest.
Det här är något vi behöver allt mer av i alla församlingar.
Bibeln är A och O i församlingslivet.
I Första Timoteusbrevets fjärde kapitel -
betonar aposteln betydelsen av en sund undervisning -
i den kristna församlingen genom alla tider.
Så här inleder han det fjärde kapitlet: -
"Men Anden säger tydligt att i de sista tiderna -
kommer några att avfalla från tron -
och följa villoandar och onda andars läror,..."
(1 Tim 4:1)
Paulus hade redan i första kapitlet varnat -
för falska lärare som kom till Efesos.
Vid den här tiden verkade en man vid namn Apollonios i staden.
Han levde samtidigt som Paulus och kom från Paulus hemstad.
De båda hade studerat samtidigt i Tarsus.
Apollonios är mest bekant från Filostratos biografi -
över Apollonios från Tyana.
En del har tyckt sig se berättelser i boken -
som påminner om berättelser som handlar om Jesus.
Apollonios följde Pythagoras.
Han var filosof, matematiker och kringresande predikant -
och påstods ha utfört underverk.
Han klädde sig i linnedräkt, -
gick barfota eller i träskor.
Han drack inget vin, åt endast vegetarisk mat och -
lät sitt hår växa långt.
En verklig profetgestalt!
Han var genomsyrad av det grekiska tänkesättet men också religiös.
Det sägs också att han varit i Rom och -
återupplivat dottern till en senator från de döda.
En annan känd berättelse från kejsar Domitianus tid var -
när Apollonios stod åtalad i Rom -
och han försvann ut i tomma luften i rättssalen inför hundratals närvarande.
Inte konstigt att han jämfördes med Jesus -
trots att han i sin undervisning öppet motsatte sig Jesus.
Paulus kände alltså den här mannen -
som just vid det här ögonblicket befann sig i Efesos.
Därför kan det mycket väl hända att Paulus när han -
talade om kringresande pratmakare i första och andra kapitlet -
hade denne Apollonios eller en annan kringresande predikant i tankarna.
När han hänvisade till den Helige Andes tydliga budskap -
om kommande händelser här i början av fjärde kapitlet, -
avsåg Paulus sannolikt budskapet om de sista tiderna i GT och NT.
Gud talar genom Bibeln.
När aposteln studerade detta hade han fått en klar förståelse -
för vad som väntar församlingen och hela världen.
En betydande faktor som också Jesus tar fram -
i samband med den sista tiden är avfallet
Ju närmare vi kommer Jesu ankomst desto mer -
överger kristenheten sin tro på en treenig Gud -
och den sunda läran, som apostlarna kallade det och desto mer -
intresserar sig människorna för hedendom och ockultism.
Aposteln såg vart det lutade redan vid den tiden i Efesos.
Apollonios och villolärare lika honom fick några att byta ut -
tron på den treenige Guden mot hedendom och häxkonst -
och lyssna till en undervisning som inspirerats av onda andar.
Bibelns förutsägelser om den sista tiden -
har till stor del gått i uppfyllelse inför våra ögon.
Många av tecknen har blivit verklighet -
också ifråga om avfälligheten.
Vi lever själva mitt i denna avfällighet -
där kristna och församlingar ivrar för de mest konstiga läror -
och byter ut det rena evangeliet om Kristus mot dem.
Det ser verkligen inte ut som om kristenheten går mot -
stor, världsvid väckelse -
utan mot en allt djupare avfällighet.
Paulus talar om just avfälligheten här.
Denna utveckling har inte uppstått av sig själv.
Den har påverkats av många sekulära läror och lärare utanför församlingen -
som t.ex. Darwin, Freud, Jung och oräkneliga ateistiska filosofer.
De här ateistiska riktningarna, -
i synnerhet undervisningen där evolutionen -
är faktorn som förklarar allting -
är en undervisning som hela tiden bestjäl -
de troende på sin gudstro.
Största delen universitetsstuderande -
överger sin barnatro och tron på skapelsen för att -
smidigt övergå till evolutionen.
Som en följd av detta råkar människors tro nästan alltid i kris.
Andra religioner har kommit i stället liksom också ren ockultism.
Satansdyrkan i många olika former.
De kristna lever nu för tiden omgivna av massiv lögn, -
en massiv propaganda som få vågar eller ens orkar ifrågasätta.
Dessutom, och delvis som en följd av detta, har det -
från församlingen utgått de märkligaste läror -
som betonar själviskheten och den egna mänskliga kraften.
Följden är att kristendomen allt mer fokuserar på -
människans lycka, framgång och bekvämlighet, -
mer än på frälsningen i Jesus.
Ju mer vi närmar oss Jesu återkomst -
desto större blir lögnen och avfälligheten.
Den vilseleder enligt Jesus om möjligt också de utvalda.
Och utvecklingen uppstår inte av sig själv utan påverkas alltid av -
människor, falska lärare vars eget liv inte tål Guds sanning.
Paulus beskriver villolärarna så här: -
"...förledda av hycklande lögnare som är brännmärkta i sina samveten.
De förbjuder folk att gifta sig och befaller dem att avstå från mat -
som Gud har skapat för att tas emot med tacksägelse -
av dem som tror och känner sanningen.
Allt som Gud har skapat är gott, och inget är förkastligt -
när det tas emot med tacksägelse.
Det helgas genom Guds ord och bön."
(1 Tim 4:2-5)
Skenhelighet är ett utmärkande drag hos sista tidens villolärare.
De säger en sak men gör något annat.
De vet att det de säger -
inte stämmer överens med Bibelns budskap, eller anar att det är så, -
men de påstår sig ändå tala sanning.
Paulus säger att deras samvete anklagar dem för detta -
men de tystar samvetets röst.
De förhärdar sig så att samvetet slutar ropa i deras inre.
Som en följd sjunker de allt djupare ner i lögnen.
Kanske Paulus avsåg Apollonios då han nämnde villolärarna, -
eller någon annan som likt honom förenades av -
ivern för asketism, för celibat, sexuell avhållsamhet, -
undvikande av vissa maträtter o.s.v.
Det sistnämnda utmärkte tydligen villolärarna i Efesos -
eftersom Paulus talar lite mer om detta.
Genom asketism söker man ofta i den religiösa världen -
upplevelser och kontakt med den andra sidan.
Man vill ge ett intryck av andlig styrka och-
exemplariskt engagemang i andliga värderingar.
Kroppslig avhållsamhet har alltid varit -
ett sätt att övertyga efterföljarna om profetens, -
guruns, eller filosofens djupa engagemang.
Det ger lite extra skimmer.
Åtminstone vad gäller Apollonios -
kunde man tydligt se sådana drag.
Paulus visar att en sådan asketism är onödig och fel.
Gud har skapat vår föda inte bara för att leva av utan också till njutning.
I kristna kretsar ska man inte göra mat eller ätande till ett tabu -
som man gör i oräkneliga andra religioner.
Vi kan med gott samvete äta allt som duger till föda -
och tacka Skaparen för det, för Gud har skapat allt gott.
Vad vi stoppar i munnen är inte alls en andlig fråga.
Ingen bör därför binda vårt samvete -
med religiösa matregler.
Paulus fortsätter så här: -
"När du lägger fram detta för bröderna är du en -
god Kristi Jesu tjänare som hämtar näring ur trons och -
den goda lärans ord som du har följt.
Men de gudlösa gamla myterna ska du avvisa.
Träna dig i stället i gudsfruktan."
(1 Tim 4:6-7)
Paulus visste att hans råd till Timoteus skulle orsaka motstånd.
Han skulle tillrättavisa villolärarna och varna församlingen för dem.
Villolärarna skulle säkert inte passivt lyssna på Timoteus.
Därför såg aposteln att det var viktigt att -
uppmuntra och motivera sin yngre kompanjon
En f.d. kollega sa en gång när han undervisade ur Bibeln: -
"Om ni visste ni hur mycket jag fått av Gud medan jag -
förberedde det här skulle ni vara avundsjuka."
Och jag har upplevt samma sak.
Att dela Guds Ord, undervisa ur Bibeln -
för med sig en märklig belöning.
Salomo skriver i Ordspråksboken: -
"En generös själ blir rikt mättad, -
den som vederkvicker andra blir själv vederkvickt."
(Ords 11:25)
Den här principen fungerar alltid i andligt arbete.
Också nu när jag förberett den här serien om Timoteusbrevet har jag -
själv upplivats många gånger och tänkt: "Gosse, kan det vara så här?"
Paulus uppmanade den unge Timoteus -
att förkasta gudlösa, kufiska myter, -
och fokusera på Bibeln och dess sanning och själv läsa den.
I äldre översättningar står det (fi och sve/övers anm):
"Men de oandliga käringfablerna må du visa ifrån dig.
Öva dig i stället själv i gudsfruktan."
Det här ger en levande beskrivning av hurudana historier det gällde.
Villolärarnas struntprat spreds från mun till mun i församlingen.
Det spreds i synnerhet med hjälp av församlingens äldre damer.
Paulus skriver så.
Liksom i "trasiga telefonen" förändrades berättelserna.
Det orsakade mycket förvirring ibland de kristna.
Förutom att varna och ge rätt kunskap -
skulle Timoteus själv vårda sitt andliga liv.
Nu för tiden skulle man tala om att vårda sin spiritualitet -
i dess strängt kristna betydelse.
Ordet "övning" som användes när man talade om -
både fysisk träning och asketism -
fick Paulus att tillägga följande kommentar: -
"Fysisk träning är nyttig på sitt sätt, -
men gudsfruktan är nyttig på allt sätt, -
för den har löfte om liv, både för den här tiden och den kommande."
(1 Tim 4:8)
Versen används ofta då man vill betona -
vikten av motion och fysisk kondition.
Men Paulus kommentar om kroppslig övning måste -
ha att göra med textsammanhanget -
annars är det en helt udda mening.
Han talade inte tidigare om idrott -
utan om självdisclipin och fysisk disciplin.
Därför måste versen tala om religiös asketism.
Den kroppsliga tuktan och fysiska disciplin -
som de religiösa lögnpredikanterna rekommenderade var till en viss nytta.
Också den kristne skulle må bra av att -
dra sig undan i fasta eller bön.
Det finns mycket i vår västerländska livsstil som -
hindrar oss från att fokusera på Gud.
Men viktigare än asketism är att försäkra sig om att -
vår tro grundar sig på Jesu fullbordade gärning -
och inte på vår egen disciplin eller på hur vi idkar vår tro.
Tron på Jesus skänker oss ett rikt och överflödande liv -
redan här på jorden och sedan en gång i himlen.
Versen ifråga har alltså inget att göra med idrott eller fysisk träning.
Mänskligt förstånd och logik räcker.
Vi ska sköta om kroppen så vi kan fokusera på det viktigaste.
Paulus fortsätter: "Detta är ett ord att lita på -
och värt att tas emot av alla.
Det är därför vi arbetar och kämpar, för vi har satt -
vårt hopp till den levande Guden som är Frälsaren -
..., först och främst för dem som tror.
Detta ska du inskärpa och lära ut."(1 Tim 4:9-11)
"Det är bra att lägga det här på minnet, Timoteus", säger han.
"Lägg noga på minnet det jag säger!"
Aposteln sammanfattar det han sagt tidigare i kapitlet -
och motiverar sin kollega.
Med andra ord säger han: -
"Falska lärare betonar asketism och fysisk disciplin.
Också vi kämpar genom att fokusera på Gud -
som bara av nåd frälser alla som tror på Jesus.
Timoteus: glöm asketismen och koncentrera dig på detta!
Undervisa detta!"
Evangeliet tillhör varje människa och det räcker helt säkert -
för dig och mig och alla pastorer och medarbetare.
Paulus fortsätter sedan: -
"Ingen får förakta dig för att du är ung, -
utan var ett föredöme för de troende i ord och gärning, -
i kärlek, tro och renhet."
(1 Tim 4:12)
Timoteus hade motstånd att vänta.
Någon skulle säkert avvisa hans varning genom att -
ringakta honom och säga att han är alltför ung.
Det hade Timoteus ingen orsak till, sa Paulus: -
"Gud talar lika till gammal som till ung.
Det är innehållet som avgör, inte åldern.
Bry dig inte om beskyllningarna, Timoteus.
Lev ut din tro och visa exempel genom ditt liv!"
Vårt tal, vår livsstil, vår kärlek och vår tro -
evangeliserar vår omgivning mycket mer än vi ens vågar tro.
Ändå är kristen förkunnelse fortfarande det mest effektiva.
Därför säger Paulus till Timoteus: -
"Fortsätt att högläsa ur Skriften och att förmana -
och undervisa tills jag kommer. Försumma inte nådegåvan i dig, -
den som du fick genom profetord när de äldste lade händerna på dig."
(1 Tim 4:13-14)
Hur ofta predikar man det rena gudsordet i din församling?
Tror man på kraften i bibelordet hos er?
Alltför ofta ersätts bibelordet av människors åsikter -
och "jag känner att" -teologi -
och "jag tycker att" -teologi.
Bibelns Ord har i sig självt kraft att förändra en människas liv.
Därför borde vi våga släppa loss bibelordet -
och låta det verka i läsarna.
Därför läser jag mycket i Bibeln i det här programmet -
- en vers i taget -
för att Ordet i sig självt skulle övertyga oss om att det är sant.
Låt oss därför läsa, uppmana och flitigt undervisa Guds eget Ord.
Vi ska inte dölja det med våra egna tolkningar -
utan släppa loss det som det är.
Och vi tillägger våra tolkningar som tolkningar, inte som sanning.
Enligt textsammanhanget var undervisningen Timoteus nådegåva.
Det var inte fråga om en naturlig förmåga -
utan en speciell gåva han fått av Gud -
som den Helige Ande speciellt smort till välsignelse för församlingen.
Timoteus hade fått den genom bön när -
församlingens äldste välsignade honom.
Också vi behöver den här gåvan i våra församlingar.
Denna fantastiska gåva från Gud.
Kristenhetens andliga tillstånd, -
nya villoläror som frodas och kraftlösheten -
beror till stor del på att den Helige Andes gåva att undervisa -
försummats i våra församlingar.
Den har ersatts av mänskligt förstånd, -
vältalighet och religiösa upptåg.
Församlingen vallas framför allt genom att undervisa bibelordet, -
inte genom själavård, profetior eller hjälp till de fattiga -
även om det är nödvändiga, goda och viktiga saker, -
och inte heller genom administration.
Men vill vi att församlingen blir starkare -
och strider för evangeliet så behöver vi bibelundervisning.
Paulus säger: -
"Tänk på detta, lev i detta så att alla kan se dina framsteg.
Var noga med dig själv och din undervisning -
och håll troget ut med detta. När du gör det, frälser du -
både dig själv och dem som lyssnar..." (1 Tim 4:15-16)
Det är viktigt att undervisa det rena gudsordet.
Det förklarar frälsningen i Kristus för oss -
och hjälper oss att bli kvar i Honom -
trots att vi omges av avfällighet.
De som undervisar och de andliga arbetarna har stort ansvar.
Vi bör ständigt fråga oss själva: -
"Predikar jag Kristus eller något annat?
Predikar jag evangeliet eller Muhammeds lära?
Är det lag, måsten och åtaganden?"
Om jag lever av nåden förmedlar jag den naturligt till andra.
Lever jag av lag och gärning förmedlar jag också det till andra.
En mycket viktig fråga är därför huruvida -
jag själv lever av Jesu nåd i detta nu -
eller av något annat?
Låt oss be.
Käre Jesus, -
tack att Din försoningsgärning räcker till för oss alla.
Herre, påverka det jag sagt så att det som kommer från mig -
faller i glömska och det som kommer från Dig förstärks.
Herre, beskydda oss från stoltheten som bor i oss själva.
Bevara oss från behovet att ha rätt.
Gör oss sådana att vi älskar sanningen -
och vill hjälpa andra att komma till Dig.
Välsigna alla som undervisar Bibeln i vårt land.
Förklara Ditt Ord och visa vilka skatter där finns.
Låt alla få förundras över hur fantastiskt det är.
Låt oss släppa loss Guds Ord mitt ibland oss.
I Ditt kära Namn, Jesus. Amen!
Vill du understödja programmet -
kan du i Finland ringa stödnumret 0600 10070 (ca 12e).
I Sverige: Swisha din gåva: 123 677 9300
Nästa gång fortsätter vi med Första Timoteusbrevet kap 5.
Gud välsigne dig rikligen till dess!
Swisha din gåva: 123 677 9300
Översättning: Himlen TV7