VARAAIT
Tere tulemast "Varaaita"!
Alustame täna uut sarja "Meie suhted".
Selle esimeses osas mõtiskleme meie suhte üle poliitikasse.
Külalisena on saates vana tuttav Antero Mooses Laukkanen,
kes praegu kasutab tiitlit rahvaesindaja.
Küsiksin Anterolt, et kuidas pastorist sai poliitik?
Kuidas peaksime kristlastena suhtuma poliitikasse?
Tere tulemast, Antero!
Tänan, Jarmo. - Kas sind võib kutsuda kuberneriks?
Senaator kõlaks paremini.
Sind valiti viimastel valimistel parlamenti
Kristlike Demokraatide erakonna nimekirjas.
Kuidas see muutis sinu elu?
Muutis küll, sest see on ikkagi täiesti uus keskkond,
mitte küll täiesti uus, aga siiski osaliselt uus.
Olen seal ju ennegi olnud - 90-ndatel ja 2000-aastatel,
Kokku 7 aastat, aga siiski muutusid keskkond, tööajad, päevarutiin jne.
Need on suured muutused.
Muidugi toob võima kaasa vastutuse.
Peab mõtlema,
kuidas avalikes kohtades olla ja kõndida.
Paned tähele, et kõik jälgivad.
Sa ei ole enam nagu enda oma, vaid nagu rahva oma.
Mis on sind parlamendi töös üllatanud?
Kuna olin olnud seal varemgi, siis mulle tegi asja eriliseks see,
et vastuvõtt oli väga soe.
See oli minu jaoks totaalne üllatus, seal oli palju vanu tuttavaid.
Esimesel hommikul, kui sinna peale valimisi läksin,
oli teisipäev.
Kõik uksed avanesid automaatselt ja pääsesin läbi turvakontrollide.
Kõik vanad tuttavad ütlesid: "Nonii, nüüd see õnnestus!"
"Lõpuks see siiski õnnestus!"
Minek sinna oli tore ja vastuvõtt oli soe.
Üks tore seik oli see, kui üks tuttav töötegija seal
juhtus samal ajal tulema uksele, kallistas mind, vaatas silma
ja ütles: "On imeline saada oma pastor tagasi."
Jah, see oli tipphetk.
Põhjuseks oli ilmselt ka see,
et olid juba siis viinud seal läbi palvehommikuid
ja muud taolist.
Jah, see oli üks minu tähtsamaid toiminguid seal -
parlamendi hardushetkede organiseerimine.
Oli aru saada, et inimesed olid seda igatsenud.
Oli üllatavalt hea tunne.
Mis on sind negatiivselt üllatanud?
Natuke läks aega tegutsemistavade jälgimise
ja muutuste tuvastamisega.
Aga üllatav oli see küll.
Mind üllatas see, mis inimestega juhtub,
kui neist saavad rahvaesindajad.
Tavamõtlemine kaob kuhugi ära.
See oli minu jaoks nagu: "Tule taevas appi!"
Miks on vaja võtta endale selline roll,
kus kogu jutt ja kõik teod muutuvad järsku arusaamatuteks.
See on nagu tavalise talupoja-mõistuse rakendamine.
Kas on juhtunud, et võim lööb pähe?
Kas inimese positsioon ühiskonnas
mõjutab tema suhtumist igapäevaellu?
Ma ei ütleks, et võim lööb pähe,
kuid võetakse endale roll, mis on pisut ebatõenäoline.
Nüüd peab mul olema mingi imeline lahendus.
Kui lahendus on tavaline,
siis peab seda esitama nii, et keegi ei saaks aru.
See on olnud mulle mõistmatu,
miks me kõik järsku nii imelikult räägime?
Kui sel teemal edasi mõelda,
siis miks ei võiks kogu jutt olla lihtsas keeles?
Tunked on sul seljas seetõttu, et lähed pärast edasi oma töögruppi?
Jah.
Muidu oleksid ilmselt teksades? - Muidu oleksin normaalne.
Kuidas Soome kristlased suhtuvad poliitikasse?
Kuidas nad on suhtunud ja kuidas suhtuvad?
See on piirkonniti erinev.
Erinevates kirikkondades ja uskkondades
on poliitikasse suhtumine erinev.
Sellest ei olegi palju aega möödas, kui poliitikat peeti patuks.
Arvati, et see kuulub maailma asjade hulka
ja sellest peab püsima lahus.
Selle kohta on isegi uuringuid tehtud.
Nelipühi karismaatilises maailmas ei olnud kohta poliitikale,
sest nad ootasid Jeesuse tagasitulekut
ja maailma lõppu.
Pidi püsima eemal sellest.
Evangeelne maailm aga nõuab kristlastelt
just selliseid omadusi,
nagu otsekohesus, võime teisi mõjutada jne.
Aga tänapäeval üllatab,
et mind kutsutakse palju kogudustesse
rääkima teemal: "Kristlane ja ühiskondlik mõjukus"
Need on suured muutused.
Uus ja noor sugupõlv,
pastorid on alla 40-aastased, kõrgema haridusega
ja olnud tsiviilametis enne pastoriteks hakkamist.
Minu arust on asjad normaliseerumas.
Milliseid väljakutseid oled kristlasena parlamendis kogenud?
Kas on selliseid väljakutseid,
mida oled pidanud seepärast eriliselt läbi mõtlema,
et oled Jeesusesse uskuv pastor ja koguduse karjane?
Kas oled pidanud mingis tööga seotud olukorras
tõmbama selge joone,
järgimaks oma tõekspidamisi?
Kristlus ei ole tänapäeval selline asi,
mida nii väga tahetakse ja mida oleks kõikjal näha.
Saame aru, et maailm ja ühiskond on muutunud kiiresti sekulaarseks.
Parlamendis loetakse nn. tunnistavaid kristlasi
negatiivseks nähtuseks.
See on pannud korduvalt küsima,
et kui roheline saab olla roheline ja punane saab olla punane,
siis miks mina kristlasena ei tohi olla kristlane?
Kui esitad seal sellise küsimuse, rahulikult ja teisi austades,
siis olen tähele pannud, et see, kuidas mind seal kristlasena nähakse,
on sõltuvuses sellest, kas ma austan kõiki seal tegutsevaid inimesi
ja saan aru, et igaühel on õigus oma maailmavaatele.
Ma ütleksin, et sõnavõtuõiguse peab välja teenima.
Parlamendis on vana ütlus:
"Esimese ametiaja rahvaesindaja nime
ei pea meelde jätma."
See näitab parlamendi hierarhia tasemeid.
Ma olen kogenud, et teisi austades tekib ka olukord nendega rääkimiseks.
Tagasi küsimuse juurde: kristlane poliitikas?
Kuidas sa põhjendaksid
Jeesusesse uskuva inimese aktiivset osalemist poliitikas?
Sinu puhul rahvaesindajana, aga ka üldisel tasandil?
Olen olnud ka neli ametiaega Espoo linnavalitsuses.
Tooksin esile paljusid asju.
Esiteks tunnen, et see on kutsumus.
Olla pastor ja poliitik, seda ei soovitaks ma kellelegi.
Kui just ei ole kutsumust. See on eriti raske kooslus.
Miks on raske?
Keeruline on see,
et sul on vaimsed ülesanded, mis eeldavad vaimset elu,
vaimseid seisukohti.
Aga sul on ka sekulaarsed ülesanded.
Koguduses on vaja kuulutada, sekulaarses keskkonnas mõjutada.
Seal peab hoiduma kuulutamisest.
Vaimses töös on vaimne eesmärk
ja peab hoiduma kedagi mõjutamast poliitilise mõttemaailma kaudu.
Koguaeg see ei õnnestu, aga seda peab siiski meeles pidama.
Siis saad olla mõlemas ametis korraga
ja puhta südametunnistusega.
Mulle on väga tähtis Jeesuse sõna, mis räägib Jumala kuningriigist,
eriti Matteuse evangeeliumis, erinevate nurkade alt vaadatuna.
Jumala kuningriik ei ole vaid üks kindel asi.
See on teistsugune viis mõelda ja elada.
Jumala kuningriik saab alguse sisemisest mõttemaailmast.
Jeesus rääkis kord ühe tähendamissõna.
Ta rääkis neile veel ühe tähendamissõna:
Taevariik on haputaigna sarnane,
mille naine võttis ja segas kolme vaka jahu sekka,
kuni kõik läks hapnema.”
Minu jaoks on evangeelium ja kristlik maailmavaade
ning Piibli õige ja vale ja 10 käsu koodistik
- kogu sinna kätketud elu kaitsmine, mis ongi see haputaigen,
mida on vaja segada kõigega.
See piiblikoht on olnud minu jaoks väga suur inspireerija.
Kõik need sõnad, mis on tõesed minu elus,
neil on võimalus saada poliitikas mõju avaldavateks sõnadeks.
Üks küsimus, milles me eelnevalt kokku pole leppinud
- varem on olnud juttu, et kristlane peaks olema maa soolaks.
Kas koged nüüd Soome poliitikas kristliku demokraadina,
et sinu ülesandeks on püüelda võimu poole või olla maa soolaks?
Ma võtaksin seda küsimust veidi laiemalt.
Ma tunnen, et minu ülesandeks on minna sisse ustest, mis avatakse.
Seal on sadu uksi.
Aga seda soola ei saa jagada sel moel,
et võtad soolakoti kaenlasse ja puistad sealt.
See sool on rohkem nagu su elus olev miski,
mis tungib läbi.
Miski, mis on määravaks sinu mõtetes ja eluviisis.
Kui sinu sõnades on see sool,
mis tuleb sinu seest, siis sellel on mõju.
Nagu keegi laulis: "Rohkem soola! Rohkem soola!"
Arvatakse, et me kristlastena toimime olukordades selliselt,
et puistame kilose soolapaki kuulajaskonnale pähe
ja oleme seeläbi tohutult mõjukad.
See toodab vaid uste sulgumist.
See toodab seda, et meid ei võeta kuulda
ja meid ei austata,
sest see on nagu tehniline saavutus.
Sa näitad end uskuvat seadusesse, mida sa tegelikult ise ei usu.
See võrrand on määratud hukule.
Kui lihtne on sul usklikuna näidata oma maailmavaadet välja
rasketes moraalsetes küsimustes?
Või eetilistes küsimustes, mida on jätkuvalt jagunud viimasel ajal?
Minu jaoks on usk elamise viis.
See ei ole asi, mille ma võtan kaasa ainult osadesse olukordadesse
ja osadesse mitte, vaid see on minuga alati kaasas.
Minu jaoks on see olnud äärmiselt lihtne.
Üks hea näide.
Meil oli parlamendis seminar,
kus oli inimesi erinevatest parlamendi rühmadest.
Kõik esitlesid ennast.
Kui tuli minu kord, siis ütlesin:
"Olen tsiviilelukutselt pastor, kes on spetsialiseerunud pilveteenustele.
Kui see pakub teile huvi, siis võime sel teemal vestelda."
Kõik reageerisid sarnaselt - naerma puhkedes.
See jutt mõjus loomuliku jätkuna.
- Võid naerda enda üle? Jah, võin naerda enda üle.
See tuleb seestpoolt, me oleme seestpidiselt juhinduvad.
Selleski asjas.
See on lihtne, kuid on ka raskeid küsimusi,
milles peab maha matma eneseõigustuse vajaduse.
Ja keskenduma sellele probleemile, lastes inimestel olla eriarvamustel.
Selles on lugupidamist.
Pole probleemi, et keegi mõtleb minust erinevalt.
Ka sellega pole probleemi, et jäämegi erinevatele arvamustele.
Kuid nii toimides olen kogenud,
et saan kergesti väljendada enda usku ja veendumusi.
Ning siis olen kogenud,
et Taevaisa annab omakorda ülirohkesti armu ja tarkust.
See on ülev tunne.
Sa ütlesid enne saate algust, et tunned,
nagu Jumal oleks andnud sulle - läbipõlemist kogenud mehele,
uut erakordset jõudu.
Saad sa sellest lühidalt rääkida?
Olin seesmiselt natuke hirmul,
kuidas ma oma saadikutööga ja parlamendi töörütmiga hakkama saan.
Sest paljud ei tea,
et parlamendis teevad üle 90% inimestest
pikemaid tööpäevi kui 12 tundi.
Need on olnud suured muutused.
Aga siis panin tähele, et nii nagu on päevad, on ka jõuvarud.
Jumal on meiega kõiges, kuhu Ta meid kutsub, andes armu.
Mu võimekus on nagu kuidagi kerkinud uuele tasandile.
Sõltuvalt töö hulgast.
Seda on olnud hea näha.
- Jumal julgustab meid. Ja veel selles vanuses.
Kuigi eluõhtu on juba lähedal.
Kuidas on sul võimalik säilitada vormi nende pikkade tööpäevadega?
See on mulle suur mureteema ja ma otsin sellele pingsalt lahendust.
Tundub, et selle järele on hetkel suur vajadus.
Sel 2016. aastal said sa tuntuks,
kui Parlamendi palvehommikusöökide,
- rahvuslike palvehommikusöökide läbiviijana.
Said sellest tagasisidet isegi meediast.
Kust see palvehommikusöögi idee tekkis?
Soome rahvuslik palvehommikusöök
on osa ülemaailmsest parlamentide vahelisest palvetööst.
See sai alguse Ameerikast 1940-ndatel aastatel
ja on praeguseks levinud 70-sse riiki.
Organiseeritakse palvekoosolek,
mis on suunatud ühiskonna juhtpositsioonidel olevatele inimestele.
See ei ole suunatud usuliikumistele.
See on foorum, kuhu on kutsutud mõjuvõimsate valdkondade esindajad
nagu piiskopid, poliitika -ja äritegelased.
Kord aastas kogunetakse arutlema põhiväärtuste üle.
Usume, et 10 aastaga kasvab see
üheks Soome tähtsaimaks põhiväärtuste foorumiks.
Meie väikeseks eeliseks oli see, et meedial ei ole sinna ligipääsu.
Soome meedia ei ole sellega harjunud,
arvates, et neist ei peeta lugu, sest neid ei lasta sisse.
Nad ei mõista, et mõni asi võib olla privaatne.
Üle maailma on need üritused privaatsed;
osa saavad võtta ühiskonna koorekihti kuuluvad,
et rääkida koos avatult,
et nad palvetavad tööl olles, töö eest ja isamaa eest.
Kohtudes seal ühiselt.
Kuivõrd ajakohaselt seda hommikusööki
meedias kommenteeriti?
Tegelikult võis rahule jääda.
Õhtulehed kirjutasid sellest sel moel, nagu nad ikka kirjutavad.
Selles ei olnud midagi üllatavat - see oli nende viis uudist kajastada.
Artiklid, nagu "Palveta koos Soiniga 120 euro eest"
ja muu selline on neile omane.
Aga ülejäänud meedia sai informatsiooni meie käest,
nii kuidas me seda neile vahendasime
ja alles peale foorumi lõppemist.
Meediakajastatus oli väga positiivne:
me palvetame Soome eest, teiste eest
ja see on suure tähtsusega rahvusülene sündmus.
Palju oli osavõtjaid?
Kuskil 150-160 inimese ringis.
Mis seal toimus?
Seal toimus suur võrgustumine, mis on sealjuures üks olulisemaid asju
Olid hommikusöök, kõnepidamised.
Eriliselt suurepärase kõne pidas parlamendi spiiker,
asespiiker Paula Risikko.
Seal oli ärivaldkonna esindaja kõne ja palve.
Ja siis peakõne, mis julgustas elama usuelu.
See oli kõrgetasemeline üritus koos muusikalise poolega.
Õhtulehtede pealkirjad olid negatiivsed.
(olime siis just telefoniga rääkimas)
Kuidas siis tundus?
Oled sa harjunud sellega,
et koerad hauguvad ja karavan läheb edasi?
Selles vanuses ja mingil määral avaliku elu tegelane olles,
tundub see ebarealistlikuna,
et õhtulehed ülistaksid rahvuslikku palvesündmust.
Olin vaimselt sellise õhtulehe pealkirjaga arvestanud:
"Suurepärane, kõik kogunesid palvetama luksushotelli."
See on ebarealistlik ootus.
Millele oled enda arust saanud kaasa rääkida
nende mõne kuu jooksul, mil oled olnud parlamendis?
Ma ütleksin, et on erinevad tasemed, kuidas mõjutada.
Tahan kristlasena kujundada pilti,
mis parlamendi liikmetel võiks olla kristlastest.
See on minu jaoks tähtis.
Ma tahan, et meil oleks positiivne pilt sellest,
et ristiusk on tegelikult see, mis on Soome loonud.
Piibel on loonud Soome.
Meie heaoluühiskond on sündinud
100% Piiblil põhineva hea ja õige ellu rakendamisest.
Teiseks on hea olla ise ajakohane,
olla kursis asjadega ja näidata end professionaalina.
Ise olen kahes erinevas töögrupis.
Tahan panustada sellesse töösse,
olla töökas, võtta osa, omada seisukohta,
kirjutada mõtteid lahti.
Ma tunnen, et see on üks osa kristlaseks olemisest.
Siis on veel parlamendi vaimulik tegevus,
kuhu kuuluvad palvegrupid, piiblirühmad jne.
Nendes toimingutes olen olnud aktiivne.
Mõni aeg tagasi toimus parlamendis üritus "Kauneimad laulud",
mille korraldas parlamendi piiblirühm koos misjonäride seltsiga.
Eriliseks tegi selle ürituse see, et osa võttis ka
laulu "Amazing Grace" helilooja eluloo kirjutaja,
endine inglise poliitik ja minister.
See oli tore üritus.
Ja väga mitmetasandiline.
Need on mõjutanud töörühmade arutelusid ja väljaütlemisi.
Just see, kui hästi oskad sisse elada, on määravaks.
Kas ütleksid kolme lausega,
mis on sinu meelest need äärmiselt tähtsad asjad praegusel ajal
mille otsustamises tahaksid kaasa lüüa?
See sooneutraalne abieluseadus, mis eelmisel perioodil vastu võeti.
Selle tagajärjel on meil tulnud arutlusele
üks pakett rakendusakte.
Kohe on tulemas järgmine -
sotsiaal- ja tervishoiuministeeriumi valitsemisalalt.
Tahan selles osas mõju avaldada,
et saaks tehtud selle mõju hindamine laste jaoks.
Ja rääkida sellest.
Loodan, et neid ei võeta vastu.
Sai tehtud vastupöördumine, millel oli üle 100 000 allkirja,
mis toetavad taas mehe ja naise vahelist abielu,
mida hakatakse see aasta uuesti arutama.
See ei ole veel tulnud parlamenti arutelule,
aga on kohe tulemas.
Tahan seda mõjutada nii, et tulemus oleks edukas.
Tänud, Antero.
Me jätkame kahe saatega veel peale seda saadet.
Tore, et oled parlamendis! - Tänan.
Tänud sulle koosolemise eest.
2 nädala pärast jätkame jutuajamist Anteroga.
Siis arutleme selle üle, kas me oleme rassistid?
Kuni sinnani, rohkelt õnnistusi!
Kohtumiseni!
Tõlge: Kuno Kivikink