VARVET
Välkommen till VARVET!
Ordet "ritual" - vad får det dig att tänka på?
Innebär det något negativt eller positivt för dig?
Vad är en ritual för något?
I en vidare bemärkelse kan vad som helst som -
vi gör upprepade gånger vara en ritual.
Många av oss gör samma saker morgon efter morgon -
och kväll efter kväll.
Man kunde säga att vi utför samma -
morgon- och kvällsritual varje dag.
Det finns också många vardagliga vanor -
som vi kunde kalla ritualer.
Vi gör dem på samma sätt och i samma ordningsföljd.
Vi klär oss och gör våra mackor likadant varje gång.
Vi sätter osten först och skinkan ovanpå - det är det enda rätta.
Vi kokar vårt kaffe eller te precis på samma sätt.
Vi packar väskan ungefär som vi brukar.
Vi börjar alltid telefonsamtalet på samma sätt: "Hej, var är du?"
I en snävare betydelse handlar det om religiösa sammanhang -
eller festliga arrangemang.
Vardagsbestyren kan vara "ritualer" men -
oftast menar man ett allmänt -
religiöst festarrangemang.
Alla religioner har olika ritualer och ceremonier.
Ritualerna har ofta en förebild.
Det kan vara en historisk händelse som fungerar som modell.
Ritualerna kan delas in i olika grupper: -
Kalenderriter följer årstiderna: -
jul, midsommar, påsk, första maj, nyår -
hanukkah, ramadan, kekri...
Övergångsriten ger personen eller -
sammanhanget en ny ställning.
Det här gäller dop, välsignelser,
vigslar, svensexor...
Krisriter har man i olika krissituationer.
Det kan vara helande ritualer eller en tyst minut osv.
Också då vi ber, mediterar eller offrar -
kan vi kalla det "religiös ritual."
Varför har vi då religiösa ritualer?
De hjälper oss upprätthålla vår egen religiösa världsbild.
och identifierar oss med andra som utövar samma religion.
Vissa religioner har ritualer där man försöker påverka -
andra människor, naturkrafter och t.o.m. universum.
I häxkonsten gör man det.
Med ritualernas hjälp söker man frid och ordning i sitt liv.
Man försöker få kontakt med Gud eller med gudar.
Ritualerna hör orubbligt ihop med religionsutövning.
Också i kristendomen finns det ritualer.
Det spelar ingen roll om vi är emot dem -
för är vi troende kristna så har vi ritualer.
Vilken betydelse vi ger ritualerna är däremot avgörande för -
huruvida de för oss närmare Gud eller längre bort från Honom.
Alltför ofta stjäl ritualen huvudrollen och -
blir ett självändamål.
Det här ska vi tala om idag. Välkommen med!
I Gamla Testamentet, i det gamla förbund som Gud slöt med Israel -
fanns många ritualer, symboler och riter.
De öppnade, klargjorde och befäste gemenskapen med Gud.
De hjälpte Guds folk att komma ihåg Honom och -
och vänta på Hans hjälp.
De utgjorde också ett skydd för folket och dess hälsa.
En del av ritualerna skyddade mot -
t.ex. digerdöden på medeltiden.
Judarna klarade sig mycket bättre för att -
de tvättade händerna som ritualerna krävde.
Många av ritualerna visade på den kommande Messias, -
den kristna församlingen och ett nytt förbund -
som skulle vara bättre än det gamla.
I Hebreerbrevet som vi ser på i den här undervisningsserien -
förhåller man sig väldigt positivt till ritualerna.
De var en sorts enkla modeller -
eller symboler för Guds frälsningsverk.
Hebreerbrevets författare skriver: -
"Det första förbundet hade sina regler -
för gudstjänsten och sin jordiska helgedom.
Ett tabernakel inreddes med -
ett första rum som kallades det heliga.
Där stod ljusstaken och bordet med skådebröden.
Bakom det andra förhänget fanns ett rum -
som kallades det allra heligaste.” (Heb 9:1-3)
"Dit hörde det förgyllda rökelsealtaret och förbundsarken, -
som var helt överdragen med guld.
I den fanns en guldkruka med mannat, -
Arons stav som hade grönskat samt förbundets tavlor.
Ovanpå arken stod härlighetens keruber -
som överskuggade nådastolen.
Men detta ska jag nu inte gå in på i detalj.'"
(Hebr 9:4-5)
Gamla Testamentets gudstjänst var en ritual -
som bestod av många olika skikt.
Den var full av förordningar enligt vilka Israel skulle tjäna Gud.
Den mest centrala förordningen rörde tabernaklet.
Gud hade Sin boning, Sitt tält, ibland Sitt folk -
under hela den 40 år långa vandringen.
Uppenbarelsetältet omgavs av en förgård gjord av tyg.
Där slaktade man och offrade djur till försoning för synderna.
Där utförde man också rituella tvättningar som -
symboliserade inre rening.
Själva uppenbarelsetältet, vars väggar var överdragna -
med guld på insidan, bestod av två delar.
Den större delen var det heliga och den mindre det allra heligaste.
I den större delen förvarades den sjuarmade ljusstaken, -
offerbrödsbordet och rökelsealtaret -
som symboliserade Gud som Livets Ljus och uppehållare -
och ett böneliv som behagar Gud.
I det allra heligaste förvarades den förgyllda förbundsarken.
I den förgyllda förbundsarken förvarades manna i ett guldkärl -
till påminnelse om Guds omsorg.
Där fanns också Arons grönskande käpp till -
påminnelse om att Gud är en god Herde.
I arken fanns också två tavlor -
som Gud skrivit de tio buden på.
På förbundsarken fanns ett lock som kallades nådastolen.
På den fanns två änglar vars vingar överskuggande arken och -
och vars ansikten var vända -
så att de blickade ner mot nådastolen.
Tabernaklet var fullt av symbolik som -
pekade på Gud och på den kommande Messias, Jesus.
Ja, i synnerhet förbundsarken och hela tabernaklet -
är fulla av bilder på Jesus.
Varje föremål visar på något sätt på Jesus.
I arken i en liten ask fanns manna som israelerna fått -
att ha som bröd och föda i öknen.
Det visade på Jesus som sa att Han är livets bröd -
som kom ner från himlen.
Arons stav visade också på Jesus - vår Herde och ledare.
Lagtavlorna påminde om att Jesus uppfyllde lagen.
Han levde ett fullkomligt laglydigt liv.
Jesus är också nådastolen, locket som fanns på arken.
Där kunde översteprästen stå och tala till Gud.
Han stod mellan de två änglarna.
Där talade han till Gud och han hörde Guds röst.
På nådastolen försonades också folkets synder.
En gång om året stänktes djurblod på den.
Endast via den kunde man närma sig -
inte bara Gud utan också asken med manna.
Om man ville komma åt mannat måste man lyfta nådastolen.
På samma sätt var det bara via nådastolen -
man kunde nå staven och lagen.
Nu är Jesus nådastolen, arkens lock.
Bara genom Jesus kan vi nå mannat - det eviga livet.
Bara i Jesus hittar vi en ledare -
som det på riktigt lönar sig att följa.
Bara i Jesus hittar vi en lag som inte krossar oss.
En fullbordad lag.
I Jesus har vi evigt liv.
Jesus har lovar leda oss och Han har uppfyllt lagen i vårt ställe.
Allt i arken talar om Jesus.
Också den osynliga världen som representeras av de två änglarna, -
ser på arkens lock, ser på Jesus -
och på vilken ställning Han har i hela universum.
Jesus är uppfyllelsen av alla föremålen i tabernaklet.
Allting i tältet vittnade om en kommande försonare -
och ett fullkomligt offer.
Texten fortsätter:
Så var det ordnat. I det första rummet -
går prästerna ständigt in och förrättar sin tjänst.
I det andra rummet är det bara översteprästen -
som går in, en gång om året, -
och då aldrig utan blod som han bär fram -
för sina och folkets oavsiktliga synder."
(Hebr 9:6-7)
I Bibeln finns en hel bok - Tredje Moseboken -
som talar om hur man skulle utföra ritualerna -
i tabernaklet och senare i templet.
Man nämner kort om det här i Hebreerbrevet.
Prästerna skulle utföra olika offer och reningar på förgården.
Man offrade dagligen hundratals djur för att försona synderna.
I den större avdelningen av tabernaklet, det heliga, -
offrade man böner till Gud.
I det allra heligaste, den mindre delen, -
kunde ingen annan gå in än översteprästen.
Han gick in en gång om året.
Ändå reste man upp tältet varje gång man stannade -
men så att de som bar arken inte ens såg på den.
Man placerade allting så att -
ingen skulle råka se in i det allra heligaste.
När molnet som gick före Israels barn -
under deras vandring genom öknen -
sänkte sig över tabernaklet -
steg Gud verkligen ner i templet.
Då fick man inte gå in i det allra heligaste eller röra vid något.
Översteprästen gick in en gång om året med offerblod -
för att få förlåtelse för hela folkets synder.
Det massiva ritualsystemet var uppbyggt för att -
folket skulle påminnas om -
att man hela tiden behövde få syndernas förlåtelse.
Hela systemet skulle påminna om att vi behöver nåden.
Det visade att en gång ska Messias komma som det fullkomliga offret.
Med ett enda offer ska Han ska försona -
allas människors alla synder genom alla tider.
Hebreerbrevets författare skriver: -
"Men nu har Kristus kommit som överstepräst -
för det goda som skulle komma.
Genom det större och fullkomligare tabernaklet, -
som inte är gjort av människohand och alltså -
inte tillhör den här skapelsen, gick han in i det allra heligaste -
en gång för alla, inte med bockars och kalvars blod utan med -
sitt eget blod, och vann en evig återlösning." (Hebr 9:11-12)
Ett strålande system! Underbara ritualer! Mäktigt innehåll!
Och allt har fått sin fullbordan i Jesus.
Hans liv, död och uppståndelse.
När Jesus dog revs skynket som fanns mellan -
det heliga och det allra heligaste itu.
På grund av Jesu försoningsverk kan alla komma nära Gud.
Genom att riva sönder förlåten sa Gud att -
på grund av det här offret som Jesus gjort på Golgata -
får nu alla komma nära Honom.
Jesus är fullbordandet av alla GT:s offer och ritualer.
Därför är vi som tror på Jesus -
inte längre bundna av ritualerna.
Det är redan fullbordat.
V behöver inte längre påminnas om det som ska komma utan -
vi får se på det Jesus verkligen gjorde.
Också kristendomen har värdefulla och fina ritualer.
De hjälper oss förstå och komma ihåg -
hurudan Guds nåd och kärlek är.
T.ex. dopet och nattvarden.
Även om vi inte ser dem som ritualer -
så är det just vad de är - fina ritualer.
Goda ritualer hjälper oss att leva närmare Gud och varandra.
Det är fint men -
i händerna på människan kan -
vilken gudagåva som helst bli en parodi.
Det finns bra ritualer och det finns dåliga ritualer.
Alltså bra, dåliga och RIKTIGT dåliga ritualer.
Det finns bra ritualer, dåliga ritualer och -
verkligt dåliga ritualer.
Den allra sämsta ritualen är naturligtvis den där man försöker-
skada sin nästa eller påverka någon utan lov.
Häxkonsten har onda och riktigt dåliga ritualer.
Det finns också sådana där man av någon orsak tvångsmässigt -
upprepar en tanke eller handling.
Orsaken kan vara en lagbunden religiositet -
eller en psykisk tvångshandling.
En bra ritual kan också bli dålig -
när den blir ett självändamål.
Jesus varnade fariséerna på sin tid: -
"'Jesaja profeterade rätt om er, ni hycklare.
Det står skrivet: Detta folk ärar mig med sina läppar, -
men deras hjärtan är långt ifrån mig.
Deras vördnad för mig är meningslös, -
för lärorna de lär ut är människobud.
Ni överger Guds bud och håller er till människors stadgar.'”
(Mark 7:6-8)
Fariséernas problem var att de tänkte att yttre laglydnad -
kunde ersätta inre lydnad till Gud.
När lagen och förordningarna följdes på rätt sätt -
så visste man att allt också stod rätt till med Gud.
De tog också i bruk sådana förordningar -
som Gud inte alls befallt.
De blev ännu viktigare än Guds egna förordningar.
Människan är en mästare på att hitta på nya ritualer.
Vår västerländska kristenhet är också full av förordningar -
som Gud inte bestämt.
Många traditioner i kyrkan har fått en gudomlig betydelse -
trots att de uppstått på grund av ett praktiskt behov -
eller den rådande situationen.
Kyrkans liturgi har i vissa fall blivit heligare än Bibelns Ord.
Den katolska kyrkan har jämställt traditionen med Bibeln.
Och samma sak händer i praktiken i alla kyrkosamfund.
Se bara hur man använder orgeln som kyrkligt instrument.
Varför använder man ett sådant instrument till allsång -
som saknar rytm?
- Ursäkta, men det här är min åsikt.
Varför har orgelmusiken blivit ett självändamål -
så att man ibland planerar allt det andra utifrån den?
Den är säkert bra på sitt sätt -
men jag tycker det är synd att gitarren inte fick bli -
det kyrkliga instrumentet nr 1 från början.
Gitarren ansågs vara ett omoraliskt instrument -
liksom dragspelet som kallades för "den ondes lungor."
Nåja, dragspelet är inte lika rytmiskt som gitarren.
Kan det här vara orsaken till att -
kyrkomusiken inte är så rytmisk?
Vad har vi för förordningar som fäster vår -
uppmärksamhet vid oväsentligheter?
Så här står det i texten: -
"Om ni med Kristus har dött bort från världens makter, -
varför beter ni er då som om ni levde i världen -
och böjer er under bud som -
'ta inte', 'smaka inte', 'rör inte'? (Kol 2:20-21)
Allt detta gäller sådant som ska användas och förbrukas
― det rör sig om människors bud och läror.
Visserligen ser det ut som vishet, med självvald fromhet, -
"ödmjukhet" och späkning av kroppen, -
men det har inget värde -
utan tillfredsställer bara det köttsliga sinnet." (Kol 2:22-23)
I GT förbjöds man äta vissa saker -
och man fick inte röra vid ett dött djur.
Då vi studerar historien ser vi att de här -
förordningarna utan tvivel värnade om hälsan.
Samtidigt lärde de judarna att -
uppskatta och hedra livet och renheten.
Dessutom lade de judiska laglärda till egna bestämmelser -
för att skydda judarna från att ens av misstag -
bryta mot lagen.
Nu proklamerade Paulus att när en människa kommit till tro -
satt sin förtröstan på Jesus -
så är hon fri från de här förordningarna.
Den judiska rituella lagen binder inte längre den som tror på Jesus.
Jesus har fullbordat lagen.
Han gav Sitt eget fullkomliga liv till försoning.
När vi tror på Jesus behöver vi inte längre tänka på om -
något är religiöst rent eller orent att äta.
Därför att vad vi sätter i munnen -
är inte alls en andlig fråga.
En hälsofråga kan det ganska ofta vara -
men vad du äter eller dricker är ingen -
religiös eller andlig fråga.
Människor lägger gärna till sina egna -
tolkningar och förordningar till Guds Ord.
Vi behöver inte vara rädda för -
religiösa rituella regler -
eller ta dem i beaktande.
Som huruvida vi kan äta griskött eller inte.
I Jesus är vi absolut fria -
från sådana element.
De kan uppstå där det finns -
legalistisk religiositet, behov att vara duglig och religiös stolthet.
Det är inte illa med ritualer och ceremonier -
som vi följer i församlingen.
"När du tar hand om vanorna så tar vanorna hand om dig."
Det stämmer absolut.
Det är bra att du böjer huvudet då du ber om -
det hjälper dig att koncentrera dig -
men det gör inte din bön frommare.
Korstecknet kan hjälpa oss minnas -
att vi ska beskydda vårt hjärta och sinne och våra gärningar -
men ganska ofta blir det en vidskeplig rit.
Då backhopparna förbereder sig för sitt hopp -
är det en och annan som gör korstecken.
Gör du det inte så går det dåligt.
Kanske många också välsignar sig mot olyckor.
I många församlingar förekommer mycket lovsång.
Ofta ber man församlingen resa sig och prisa Herren men -
det varken hjälper oss dra ner Guds välsignelse eller -
gör oss mer dugliga inför Gud.
Lyfta händer är inte det viktigaste -
utan hjärtats inställning.
Jesus har verkligen befriat oss från sådan religiositet där -
man med yttre gärningar försöker nå -
inre gemenskap med Gud.
Samtidigt har Jesus befriat oss till ett ansvar där vi -
dagligen umgås med Honom som Han lärt oss.
Inte så att vi bara utför ritualer en gång i veckan.
Det är lättare med ritualer än att vara beroende av Jesus.
Därför kallar Han oss ännu en gång att komma nära -
och att vara Honom trogen.
Vi ska be tillsammans.
Herre, vi tackar Dig för alla sådana ritualer -
som hjälper oss att komma närmare Dig och koncentrera oss.
På Din förlåtelse, Din trofasthet, Din helighet.
Vi ber Dig hjälpa oss så vi inte hittar på nya ritualer som -
vi sedan lyfter upp jämsides med Bibeln.
Tack Herre, att vi helt får avsäga oss sådant.
Jesus hjälp oss att ta oss loss från ritualer -
som drar oss bort från Dig.
Och håll oss i synnerhet långt från -
häxkonst och andra onda ritualer.
Tack Jesus att Du lovar bevara och beskydda -
och svara oss när vi ropar på hjälp.
Tack Jesus för att Du benådar och förlåter oss.
I Jesu Namn. Amen.
Trevligt att du var med i VARVET!
Om du vill ta del i produktionen av programmen så kan du -
i Finland ringa 0600-10070 (ca 10e)
eller använda kontot: Ristin Tuki ry, FI40 1112 3000 3427 89 (Ref. 8507)
Vi fortsätter med Hebreerbrevet nästa gång.
Du ska vara välsignad! Hejdå!
I Sverige: Korsets stöd r.f. BankGiro 760-2014
Swisha din gåva: 123 677 9300
Översättning: Himlen TV7