VARAAIT
Tere tulemast vaatama "Varaaita"!
Veel sel ja ka järgmisel korral
rändame koos ühe Vana Testamendi huvitava tegelase Joosepiga.
Jumal juhtis Vana Testamendi patriarhe erinevaid radu pidi,
kuid siiski võib nende teedel näha üsna palju sarnasusi.
Nimelt käisid isad oma isade radu ja kordasid ka samu vigu
ning pojad nende järgi.
Ehkki patriarhid kogesid samu etappe, oli siiski ka erinevusi.
Nimelt seal, kus Jumal keelas Iisakit minemast Egiptusesse,
seal õhutas Ta Jaakobit sinna kolima.
See, mis oli Jumala tahe Jaakobi jaoks,
polnud seda Iisaki jaoks.
Nii juhitakse ka meid isiklikult,
ehkki me lõppude lõpuks käime kõik samu radu pidi, aga eri aegadel.
On lihtne imestada teise elu üle,
et kuidas sa said niimoodi valida, kas sa ei saanud aru?
Aga me ei tea alati neid teid,
mida mööda ta on juba pidanud käima.
Kui me ei tea, mida Jumal tahab teha tema elus just nüüd.
Meid juhitakse erinevates etappides ja me ei tohi arvustada
ega tõlgendada teiste elusid lähtuvalt oma arusaamast,
vaid me peame küsima, mida Jumal tahab nüüd teha.
Suures plaanis on kõik, absoluutselt kõik,
nii üksikisiku elus kui ka maailma ajaloos,
lõpuks jälgitav Jumala päästeplaani valguses.
Mida Jumal tahab nende sündmuste kaudu teha.
Joosepi ja Jaakobi pere puhul
teenisid ka suur nälg ja muutused Egiptuse majanduses suurt eesmärki -
nimelt Jumala rahva sündimist ja tugevnemist.
Ka kõigi meie elus teenivad nii suured kui väikesed muutused
Jumala vaatevinklist vaadatuna lõpuks seda plaani,
et sina ja mina oleksime kord taevas.
Kõigel on eesmärk.
Tere tulemast "Varaaita"!
VARAAIT
Loeme 1 Moosese raamatust 45:25-28
"Ja nad läksid ära Egiptusest
ning tulid Kaananimaale oma isa Jaakobi juure.
Ja nad jutustasid temale ning ütlesid: "Joosep elab alles,
ta on nimelt kogu Egiptusemaa valitseja!"
Aga ta süda jäi külmaks, sest ta ei uskunud neid.
Siis nad jutustasid temale kõigest, mis Joosep nendega oli rääkinud.
Ja kui ta nägi vankreid,
milled Joosep oli läkitanud teda ära tooma,
siis nende isa Jaakobi vaim elustus taas.
Ja Iisrael ütles: "Küllalt! Mu poeg Joosep elab alles!
Ma tahan minna ja teda näha, enne kui suren!""
Jaakobi üheteistkümnel pojal oli viljale ja rikkustele lisaks
tuua isale ka rõõmusõnum.
Joosep ei olegi enam surnud,
ta elab ja on kogu Egiptusemaa valitseja.
Võiks mõelda, et mehed ootasid, et Jaakob rõõmustab uudist kuuldes.
Siiski nii ei juhtunud.
Jaakob ei jaksanud uskuda meeste juttu.
Olid ju need samad mehed enam kui 20 aastat tagasi
toonud teistsuguse sõnumi,
et Joosep on sattunud kiskjate kätte ja tõenäoliselt surnud.
Liiga palju pettumusi kogenud mees oli väsinud ja küüniline -
ta ei usaldanud enam oma poegi. Polnud ammu usaldanud.
Alles kuuldes poegade üksikasjalikku jutustust,
hakkas tema külmunud sisemus sulama.
Ja nähes Joosepi saadetud vankreid, mersusid, bemareid - kõik seal reas,
elavnes Jaakobi sisemus ja ta sai uut usku, et ta poeg elab.
Jaakob otsustas minna oma poega tervitama,
et võimalikult ruttu tagasi naaseda.
Nagu ka varem, võime ka seda pilti sobitada messiaanlikult,
mida see räägib Jeesusest.
Üheteistkümne venna toodud uudis
meenutab paljuski lihavõttehommiku sündmusi Jeesuse puhul.
Jüngritel oli raske uskuda
naiste tunnistust Jeesuse ülestõusmisest.
Eriti sattus Toomas kahtluste küüsi.
"Kui ma ei näe tema kätes naelte jälgi ega pista sõrme neisse, ma ei usu.
Enne, kui ma ei pista kätt tema külje sisse, ma ei usu."
Jaakobit on peetud Vana Testamendi Toomaseks,
kellel oli raske uskuda head sõnumit.
Sama on igaühega,
et enne kui ei saa midagi konkreetset, millele usk võiks toetuda,
on raske uskuda.
Samuti kui Toomas, sai ka Jaakob näha tõendeid selle kohta,
et poegade jutustus on tõsi.
Joosep "oli tõusnud surnuist".
Meeste kingiks saadud riided ja vaarao vankrid tõendasid seda.
Kohates uskmatut Toomast, ütles Jeesus talle:
"Siruta oma käsi ja katsu mu käsi, siruta ja pista see minu külje sisse.
Siruta oma käsi ja ära ole ebausklik vaid usklik."
Inimesel on raske uskuda sõnumit Kristuse ülestõusmisest.
Alguses tundub see võimatuna,
aga kui Jumal veenab inimest oma sõna ja Püha Vaimu kaudu,
siis inimeses tärkab usk inimlikult võimatusse.
Jumala Sõna pehmendab kõva sisemuse
ja sulatab külma südame.
Evangeelium Jeesusest sünnitab meis usku Tema ülestõusmisesse.
Sageli pole Jumala Sõna meile piisav, me vajame tõendeid.
Me tahaksime Tooma kombel pista oma käsi Jeesuse haavadesse
ja veenduda Piibli tõendite paikapidavuses.
On tähelepanuväärne, et oma armus laseb Jumal meil
ühel või teisel moel veenduda isiklikult evangeeliumi õigsuses.
Me saame näha neid riideid, neid vankreid, mersusid ja bemareid,
mida Jumal omadele annab või ei anna.
Me saame näha muutunud elu, uuenenud suhtumist
ja uut armastust päästetud inimese elus.
Me saame näha tõendeid.
Ka isiklik palvevastus, mingi Jumala täpne juhtimine
või mingi üleloomulikuna tunduv kogemus,
on pannud meid veenduma, et see on tõsi.
Ja nii me andisme oma elu Kristusele ja hakkasime Teda järgima.
Jumal annab eelmaitset sellest, mis on tulemas, Ta annab tõendeid.
Tekst jätkub 1 Moosese raamatu 46. peatükis:
"Nõnda Iisrael läks teele ühes kõigega, mis tal oli,
ja tuli Beer-Sebasse ning ohverdas tapaohvreid oma isa Iisaki Jumalale.
Ja Jumal rääkis Iisraeliga öösel nägemuses;
ta ütles: "Jaakob, Jaakob!"
Ja see vastas: "Siin ma olen!"
Siis ta ütles: "Mina olen Jumal, sinu isa Jumal,
ära karda minna Egiptusesse,
sest ma teen sind seal suureks rahvaks!
Mina lähen ühes sinuga Egiptusesse ja ma toon sind sealt tagasi,
ja Joosep suleb oma käega su silmad!"
Ja Jaakob asus Beer-Sebast minekule;
Iisraeli pojad panid oma isa Jaakobi
ja oma väetimad lapsed ja naised vankritesse,
milled vaarao oli läkitanud teda tooma.
Ja nad võtsid oma karjad ja varanduse, mis nad Kaananimaal olid soetanud,
ja tulid Egiptusesse, Jaakob ja kõik ta sugu ühes temaga.
Oma pojad ja poegade pojad, tütred ja poegade tütred
ja kogu oma soo viis ta ühes enesega Egiptusesse."
Teekond Hebronist Egiptusesse
läks Beer-Seba, Jaakobi lapsepõlvekodu kaudu.
Beer-Sebas oli ka altar, mille Aabraham oli püstitanud
ja ilmselt ohverdas Jaakob sellel altaril oma isade Jumalale
ja otsis kinnitust retkele Egiptusesse.
Jaakob vajas teekonnale Jumala õnnistust.
Ta teadis, et Jumal oli hoiatanud ta isa Egiptusest abi otsimise eest
eelmise suure näljahäda ajal.
Ohverdamisele järgnenud ööl kohtas Jaakob Jumalat nägemuses
ja Jumal kinnitas nägemuses esmalt seda, et Ta on Jaakobi Jumal.
Teiseks julgustas Ta Jaakobit minema Egiptusesse.
Kolmandaks lubas Ta teha temast Egiptuses suure rahva.
Neljandaks lubas ise minna koos Jaakobiga Egiptusesse.
Viiendaks lubas juhatada Jaakobi ja ta suguvõsa sealt tagasi.
See sai Jaakobi puhul tõeks 17 aastat hiljem,
kui Jaakobi surnukeha toodi tagasi Kaananimaale.
Iisraeli puhul täitus see 400 aastat hiljem.
Veel ilmutas Jumal, et Jaakob sureb Egiptuses
Joosepi juures olles.
Jaakob ei mõistnud täiesti Jumala antud nägemust,
aga ta teadis, et see tuleb Jumalalt ja ta sirutus selle poole.
See on Vana Testamendi meeste puhul imetlusväärne,
et kui nad kuulevad Jumala sõna, siis nad sirutuvad selle poole.
VARAAIT
Nagu alguses rääkisime, juhib Jumal omasid eri moel.
Ta võib saata ühe sellisele tööle, seisusesse või kohta,
mis teisele oleks isegi ohtlik või muidu vale ja vastupidi.
Piibel ütleb, et igal usklikul on oma and, kutsumus ja koht jumalariigis.
Ühe viib Jumal misjonitööle ja teise nö ilmalikule tööle kodulinnas.
Üht kutsutakse kandma täisajaga vastutust jumalariigis,
teist oma töö kõrvalt,
aga samal ajal on Jumala seadus ja arm kõigile samad.
Kellelgi pole erivabadusi, mis ületaks Jumala Sõna
ei eetilistes, moraalsetes ega ka muudes küsimustes.
VARAAIT
Näljahäda sundis Jaakobit võtma kaasa kõik suguvõsa liikmed ja kogu vara.
Egiptusesse kolinud karavanis oli vähemalt 150 inimest -
naised kaasa arvatud.
Võimalik, et ka palju enam.
Jõuame kohtumise juurde 1 Moosese raamatu 46. peatükis:
"Ja ta läkitas Juuda enese eel Joosepi juure,
et see teda juhataks Goosenisse;
nõnda nad tulid Gooseni maakonda.
Ja Joosep laskis hobused oma vankri ette rakendada
ning läks Goosenisse vastu oma isale Iisraelile;
kui ta teda nägi, siis ta langes temale kaela
ja nuttis kaua tema kaelas.
Ja Iisrael ütles Joosepile: "Nüüd ma võin surra,
sest olen näinud su nägu ja tean, et oled alles elus!"
Ja Joosep ütles oma vendadele ja oma isa perele:
"Ma lähen ja teatan vaaraole ning ütlen temale:
Mu vennad ja mu isa pere, kes olid Kaananimaal,
on minu juure tulnud.
Ja need mehed on pudulojuste karjased, sest nad olidki karjakasvatajad,
ja nad on oma pudulojused ja veised ja kõik, mis neil oli, kaasa toonud.
Kui juhtub, et vaarao teid kutsub ja küsib: "Mis teie amet on?"
siis vastake:
"Su sulased on olnud karjakasvatajad noorest põlvest kuni tänini,
niihästi meie kui meie isad -
et saaksite elada Gooseni maakonnas,
sest egiptlased põlgavad kõiki pudulojuste karjaseid!"
Juuda sai suguvõsa jätkajana ja esiklapsena ülesande minna ees
ja teatada isa saabumisest.
Joosep oli vendi koju saates maininud Gooseni maakonda,
mis oli Egiptuse viljakaim ja parim karjakasvatuse piirkond.
Piirkond asetses Niiluse ülapoolel
ja hiljem hakati seda kutsuma nimega Ramses -
samanimelise vaarao järgi.
Joosep tormas isale vastu ja nuttis kaua tema kaelas.
Kui need kogunenud tunded esile pääsesid, polnud pisaratel piiri.
Mõtle, Jaakob oli kogu selle aja arvanud, et Joosep on surnud.
Ta oli tundnud seetõttu süütunnet ja kindlasti süüdistanud ka poegi,
sest ta ei uskunud, et pojad päris tõtt rääkisid,
aga peale kõike seda ta näeb oma poega ja saab ta tagasi.
Ka Jaakobile tähendas see hetk üht tema elu kõrgpunkti.
Peale meeldejäävat kohtumist keskenduti argisematele asjadele -
rahva kodunemisele Egiptuses.
Joosepil oli plaan valmis - et rahvas saaks rahu uuel maal,
oli vaja vaarao nõusolekut
rahva asumisele maa kõige viljakamasse piirkonda.
Seepärast andiski Joosep isale nõu, milline on õige taktika.
Karjakasvatus polnud egiptlastele sobiv ja ehkki karjase ametit halvustati,
oli see siiski möödapääsmatu,
sest ka egiptlased kasutasid oma toidulaual lamba ja muud liha.
Räägitakse ju Egiptuse liharoogadest.
Rahva asumist Goosenisse tuli vaaraole põhjendada.
Kui jälle sobitada seda teemat,
siis - kui karjase amet polnud soositud muistses Egiptuses,
pole see seda ka tänapäeva Soomes.
Statistika põhjal on karjase amet kõige vähem hinnatud amet,
just lambakarjuse või loomakarjuse amet.
Sama käib ka kristliku karjase kohta - selle hinnang langeb samas tempos,
mida enam rahvas kaugeneb kristlikest väärtustest.
Ka ülemkarjase Kristuse väärtus langeb Soomes.
Ta sobib klantspiltidele lammas õlgadel,
aga hingekarjaseks Soome mehe ja naise südamesse Teda ei lasta.
Tekst jätkub:
"Ja Joosep läks ja teatas vaaraole ning ütles:
"Mu isa ja vennad ja nende pudulojused ja veised ja kõik, mis neil oli,
on tulnud Kaananimaalt,
ja vaata, nad on Gooseni maakonnas!"
Ja ta võttis oma vendade hulgast viis meest ja tõi need vaarao ette.
Ja vaarao küsis tema vendadelt: "Mis teie amet on?"
Ja nad vastasid vaaraole:
"Su sulased on pudulojuste karjased, niihästi meie ise kui meie isad."
Ja nad ütlesid vaaraole: "Me oleme maale tulnud võõrastena elama,
sest su sulase karjale ei olnud sööta, kuna Kaananimaal on kange nälg.
Luba siis nüüd oma sulaseid elada Gooseni maakonnas!"
Ja vaarao rääkis Joosepiga, üteldes:
"Sinu isa ja su vennad on su juure tulnud.
Egiptusemaa on su ees lahti,
pane oma isa ja vennad elama parimasse maakonda.
Elagu nad Gooseni maakonnas,
ja kui sa tunned nende hulgast tublisid mehi,
siis pane need mu karja ülevaatajaiks."
Siis Joosep tõi sisse oma isa Jaakobi ja pani seisma vaarao ette;
ja Jaakob õnnistas vaaraot.
Ja vaarao küsis Jaakobilt: "Kui palju sul eluaastaid on?"
Ja Jaakob vastas vaaraole:
"Aastaid, mis ma võõrana olen elanud, on sada kolmkümmend aastat.
Piskud ja kurjad on olnud mu eluaastad
ja need ei ulata mu isade eluaastateni nende võõrsiloleku ajal!"
Siis Jaakob õnnistas vaaraot ja läks ära vaarao juurest.
Ja Joosep paigutas oma isa ja vennad elama
ja andis neile maaomandi Egiptusemaal kõige paremas maakonnas,
Ramsese maakonnas, nagu vaarao oli käskinud.
Ja Joosep hoolitses leivaga oma isa ja vendade ja kogu isa pere eest,
vastavalt nende väetimate laste suudele."
Joosep võttis kaasa viis venda ja esitles asja vaaraole
ja mehed palusid, et nad võiksid elada Goosenis.
Vaarao kiitis mõtte heaks ja andis käsu neil sellesse maakonda kolida.
Samas sai vaarao oskuslikku tööjõudu oma karja kasvatamiseks.
Ka nende praktiliste seikade tagant paistab kõigeväelise Jumala käsi.
Olud olid just õiged, et Jaakobi hõim saaks kolida Egiptusesse
ja võiks kasvada jõuliseks rahvaks.
Ka vaarao ja Jaakobi kohtumine on huvitav -
Jaakob ei olnud enam iseendale lootev ega intriige punuv nooruk,
vaid elukoolis alandatud ja koolitatud vanur,
kes ei kiidelnud enda omaga.
Vaarao andis Jaakobile võimaluse toimetulekuks
ja Jaakob andis vaaraole õnnistuse.
See seik kordub siin kaks korda.
Võib olla, et vaarao sai siiski rohkem.
Joosep kandis oma lubaduste kohaselt hoolt suguvõsa eest
ja rahval olid head olud kasvamiseks ja tugevamaks muutumiseks.
Ehkki siin on palju teksti ja see on praktiline,
räägib see Jumala hoolitsusest;
sellest, et Jumalal on õige aeg ka meie puhul.
Jumalal on õige aeg anda meile korterid ja isegi tööd sellel töötuse ajal.
Jumalal on kõik vägi.
Piibel ütleb, et kui otsime esmalt Jumalat ja Tema õigust,
siis ka kõike muud antakse meile pealekauba.
Tekst jätkub:
"Aga kogu maal ei olnud leiba, sest näljahäda oli väga kange,
ja Egiptusemaa ja Kaananimaa olid näljast nõrkemas.
Ja Joosep kogus kokku
kõik Egiptusemaal ja Kaananimaal leiduva raha vilja eest, mida osteti;
ja Joosep viis raha vaarao kotta.
Kui raha oli lõppenud Egiptusemaalt ja Kaananimaalt,
siis tulid kõik egiptlased Joosepi juure, üteldes: "Anna meile leiba!
Kas peame su silma ees surema, sellepärast, et raha on otsas?"
Ja Joosep vastas: "Andke oma lojused
ja mina annan teile lojuste eest, kui raha on otsas!"
Ja nad tõid oma lojused Joosepile ja Joosep andis neile leiba
hobuste, pudulojuste karjade, veiste karjade ja eeslite eest;
nõnda muretses ta neile sel aastal leiba kõigi nende lojuste eest.
Kui see aasta lõppes,
siis järgmisel aastal nad tulid tema juure ja ütlesid temale:
"Me ei saa oma isandale salata, et raha on otsas
ja lojuste karjad on meie isanda käes.
Meil ei ole isanda ees muud üle jäänud, kui ainult meie ihud ja põllumaa.
Kas peame su silma ees surema, niihästi me ise kui meie põllud?
Osta meid ja meie põllud leiva eest,
et me oma põldudega saaksime vaaraole orjadeks.
Anna meile seemet, et jääksime elama ega sureks
ja et põllud ei jääks tühjaks!""
Joosep tegutses vaarao kojaülemana,
kelle tähtsaim kohustus oli ustavus oma isandale.
See seletab kõige paremini seda,
miks Joosep näiteks ei andnud rahvale vilja müümise asemel.
Ehkki vaaraol oli müügi taga kindlasti isekaid motiive,
oli see teguviis siiski parim Egiptuse rahvale.
Kui varad lõppesid, ostis rahvas toitu kariloomade eest ja muu varaga.
Kui need lõppesid, pakkus rahvas end vaaraole orjaks.
Näljasurma ähvardades oli ka see parem variant.
Võime küsida, kuidas oleks toiduainete tasuta jagamine
rahvale mõjunud?
Kas oleks läinud nagu Roomas?
Kas rahvas oleks muutunud ülalpeetavaks,
selle asemel, et ise elatist teenida?
Kas siin peitus üks Egiptuse suuruse saladus Niiluse delta kõrval?
Niiluse deltast tuli see viljakus, aga ka ajaloos teatakse aegu,
mil kogu omand sattus vaarao kätte
ja tõenäoliselt oli seal tegu Joosepi nö majandusliku reformiga.
Tekst jätkub:
"Siis Joosep ostis vaaraole kogu Egiptuse põllumaa,
sest egiptlased müüsid igaüks oma põllu,
sellepärast et nälg ahistas neid.
Nõnda sai maa vaarao omaks.
Ja ta tegi rahva temale orjaks,
ühest Egiptuse raja äärest teise ääreni.
Ainult preestrite põldusid ta ei ostnud, sest preestritel oli sissetulek vaaraolt
ja nemad elatusid sissetulekust, mida vaarao neile andis;
seepärast nemad ei müünud oma põldusid.
Ja Joosep ütles rahvale:
"Vaata, ma olen nüüd ostnud teid ja teie põllud vaaraole.
Näe, siin on teile seemet, külvake see põldudele!
Aga saagist peate andma viiendiku vaaraole,
kuna neli osa jäägu teile põlluseemneks,
samuti toiduseks teile ja neile, kes teie peredes on,
ja toiduseks teie väetimaile lastele."
Ja nad vastasid: "Sina oled meid elus hoidnud!
Kui leiame armu oma isanda silmis, siis jääme vaaraole orjadeks!"
Ja Joosep tegi selle seaduseks Egiptuse põllumaa kohta tänapäevani,
et vaaraole saab viiendik;
ainult preestrite põllud ei saanud vaarao omaks."
Näljahäda on sageli käivitanud rahvuslikke murranguid
ja kujundanud riiklikke olusid.
Vaarao käsul ostis Joosep kogu rahva vaaraole
ja andis sellele piisavalt seemet uue kasvuaja alguses.
See maksupraktika toimis puhvrina vastavate halbade aastate puhul.
Rahvast maksustati 20% maa toodangust,
mis on mõnevõrra vähem,
kui tänapäeva Lääne demokraatlikes riikides.
See on sama osa, mida Joosep soovitas vaaraole
viljaka ajajärgu alguses.
Süsteemi negatiivne tagajärg oli see,
et vaarao seisus rahva omanikuna andis talle kui seisuse jumalana.
Preestrid, kes said elatist riigi kassast,
ei pidanud oma vara ega ennast müüma vaaraole
ja seega säilitasid nad oma eriseisuse ja võimu Egiptuses
mitmeid aastasadu.
Ehkki preestrid ja jumalused vahetusid eri valitsejate ajal,
oli preesterkonnal alati erakordselt suur võim.
Joosep tegutses kõiges ustavana oma maapealsele isandale
ega pürginud kasu lõikama oma väljapaistvast seisusest.
Vaaraod teenides teenis ta Jumalat.
Vaarao oli vastutav selle eest,
kuidas ta kasutab oma seisust rahva omanikuna - isekalt või isetult.
On tõsi, et mida suurem on võim, seda suurem on vastutus.
Samas, Jumal kandis hoolt Egiptuse rahva eest,
aga ka Joosepi ja tema suguvõsa eest, nii et see ei sattunud vaarao orjusesse.
See vaid kasvas ja tugevnes.
Kui sellest ehitada sild meie elude vahele,
siis inimese elus pole juhuseid -
sellel kõigel, mille keskel sa nüüd elad, on oma eesmärk.
Jumal kasutab su kogemusi nii su enda kui su lähedaste elus.
Ta tahab kasutada sind teisi juhtides ja neile rääkides.
Ta tahab tõmmata sind enda lähedale, ehkki see alati nii ei tundu.
Tal on plaan sinu jaoks
nagu Tal oli ka plaan Joosepi ja Iisraeli rahva jaoks.
Kõik see juhtus Jumala detailse plaani kohaselt.
Kõik see Egiptusesse tulemine, enda seal sisse seadmine;
kõik see, kuidas Jumal kandis hoolt selle rahva eest,
nii et neist ei saanud Egiptuse vaarao omandit.
Jumal kandis hoolt
ja samamoodi suudab Jumal kanda hoolt ka sinu eest.
Ta juhatab sind praktiliselt ja Ta tahab seda teha.
Ta tahab kõigi sinu kogemuste kaudu rääkida teistega.
Palvetame koos!
Issand, täname Sind selle detailse juhatuse eest,
mida sa osutasid Jaakobi suguvõsale, kui nad tulid Egiptusesse.
Issand, täname selle näite eest,
kuidas Sa kandsid nende eest detailselt hoolt.
Jeesus, me loodame sellele, et Sa kannad ka meie eest hoolt.
Sa näed praegusel hetkel meie muresid ja muretsemist toimetuleku pärast,
elamise, riiete ja raha pärast.
Sina suudad kanda hoolt nagu Sa kandsid hoolt Iisraeli rahva eest
ja tänu, et Sa oled lubanud kanda hoolt meie eest.
Me tahame loota Sinu peale ja tahame uskuda Sinusse, Isa,
Jeesuse nimel, aamen!
Aitäh, et olid vaatamas "Varaaita"!
Me kohtume taas uutes osades kahe nädala pärast.
Seniks rohkelt õnnistust!
Nägemist!
Tõlge: Ülle Kapanen
Võimalused TV7 toetamiseks: Annetustelefon 900 1777 (7 eur) Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7 Täpsem info TV7 kodulehel www.tv7.ee