VARAAIT
Tere tulemast vaatama "Varaaita"!
Paljudele meist on tuttav ütelus: "luukered kapis".
Sellega mõeldakse üldiselt asju inimese elus,
mida inimesed ei soovi mingi hinna eest teistele rääkida.
See võib olla kuritegu või vale või mingi häbiväärne asi meie elus,
aga Piibli kohaselt saab kõik varjatu varem või hiljem avalikuks.
Miski ei jää varjule.
Joosepi vendade elus oli suur luukere kapis
ja see vaevas neid ilmselt igal päeval.
Nad olid nimelt müünud oma venna midjani kaupmehele
tõenäolisesse surma.
Sellest hetkest oli möödunud 22 aastat.
Tõenäoliselt vaevas must südametunnistus neid iga päev.
Joosep oli viidud Egiptusesse Pootifari majja,
kus teda peteti, heideti vanglasse ja peteti taas.
Kolme aasta pärast kutsuti ta vanglast vaarao ette
ja ülendati Egiptusemaa juhiks.
Kõikide isiklike valude ja traumade taga oli suur plaan.
Küsimus polnud vaid Joosepis ja tema õnnes,
vaid kogu Jaakobi sugu tuli päästa näljasurmast
ja moodustada sellest rahutust hõimust rahvas,
kust kord sünniks Messias.
Jumala plaan hõlmas ka Joosepit,
tal oli tähelepanuväärne roll kogu selles loos.
Jumala plaan edenes ja sinna kuulus ka Joosepi vendade ettevalmistamine.
Neil ei tulnud kohtuda mitte ainult Joosepiga, vaid ka oma luukeredega.
Enne, kui nad võisid kohtuda Joosepiga, tuli neil kohtuda Jumalaga.
Seepärast viis Jumal nad kooli, nimetame seda kasvõi Siberi kooliks,
õppima katsumuste kaudu.
Tere tulemast "Varaaita"!
Kui sul on Piibel, võta see välja ja jälgi selle abil, millest räägime.
VARAAIT
Esimese Moosese raamatu 42 peatüki alguses loeme:
"Kui Jaakob nägi, et Egiptuses oli vilja, siis Jaakob ütles oma poegadele:
"Miks te üksteisele otsa vaatate!"
Ja ta ütles:"Vaata, ma olen kuulnud, et Egiptuses on vilja.
Minge sinna ja ostke meile sealt, et jääksime elama ega sureks!"
Siis läks kümme Joosepi venda Egiptusest vilja ostma.
Aga Benjamini, Joosepi venda, Jaakob ei läkitanud ühes vendadega,
sest ta ütles: "Et temale õnnetust ei juhtuks!"
Ja Iisraeli pojad tulid vilja ostma teiste tulijate seltsis,
sest Kaananimaal oli nälg.
Joosep oli maal valitsejaks;
tema vennad tulid ning kummardasid tema ette silmili maha.
Kui Joosep nägi oma vendi, siis ta tundis nad ära,
aga tegi ennast neile võõraks ja rääkis nendega karmilt
ning küsis neilt: "Kust te tulete?"
Ja nad vastasid: "Kaananimaal, et leiba osta!"
Joosep tundis oma vendi, aga nemad ei tunnud teda."
Näljahäda polnud ainult Egiptuses, vaid hõlmas kogu viljakat poolkuu ala,
kogu tolleaegset tsiviliseeritud maailma.
Uudised Egiptuse viljast levisid kiiresti näljahäda aladel
ja paljud hõimud saatsid kaupmehi Egiptusest vilja ostma.
Jaakobi rahval polnud rahast puudust, küll aga toidust.
Seitsmekümne inimese toitmine eeldas tavaoludes head viljasaaki
ja rohelisi karjamaid.
Nüüd aga tuli nii inimeste kui loomade toit tuua välismaalt.
Kümme venda läks Egiptusesse.
Nii paljude kaasaminek oli vältimatu, et oleks võimalik piisavalt kaupa tuua.
Piibel annab mõista, et igal vennal oli kaasas vaid üks eesel,
kelle seljas viljakotti plaaniti vedada.
Ka reisi turvalisus eeldas piisavalt mitut võitlusvõimelist meest.
Need pojad polnud enam mingid noorukid,
vaid vanamehed, nii 50-60 aastased.
Ka Joosep oli tol ajal 39 aastane.
Naised ja lapsed jäid koju mehi ja isasid ootama.
Jaakob polnud nõus saatma 35-a Benjamini vendadega kaasa,
ehkki see oleks tähendanud teretulnud lisa viljakoormatele.
Ta tõenäoliselt aimas, et pojad olid omal ajal põhjustanud Joosepi surma.
Ehkki ta täpselt ei teadnud, mis Joosepiga Dotanis juhtus,
ei usaldanud ta oma poegi täielikult.
Jaakob tahtis kaitsta kõige armsamat.
Jaakob oli oma lemmiknaise Raaheli teise poja puhul
tõenäoliselt korranud samu kasvatusvigu,
mis kord viisid Joosepi vendade silmis ebasoosingusse.
Nii ei olnud turvaline jätta Benjamini kadedate vendade hooleks.
Nii ta ilmselt mõtles.
Päris karm.
Kõikides Egiptuse suuremates linnades olid viljasalved.
Võõramaa ostjad juhiti ilmselt kõik sama aida juurde
ja Joosep ise vastutas
selle kõige suurema ja tähtsama müügikoha eest.
Siin on olukord, kus Joosep näeb vendi esimest korda silmili maas.
Noore mehena nähtud nägemus oli tõeks saanud, aga vaid osaliselt,
sest isa ja üks poistest oli puudu.
Karm kõne ja Egiptuse kuninga riietus parukate ja maskidega, olid hea kaitse.
Miks tegi Joosep ennast võõraks?
Teda ilmselt huvitas,
milliseks oli süüdistav südametunnistus ta vennad aastatega muutnud.
Ta tahtis neid testida, kas nende julm suhtumine on muutunud.
Mis te arvate, kas Joosep tegi valesti?
Mingil juhul ei saa pidada tema käitumist kättemaksuks.
Tõeline kättemaks, milleks Joosepil oleks täielik voli olnud,
oleks hoopis teisiti välja näinud.
Tekst jätkub:
"Siis meenusid Joosepile unenäod, mis ta neist unes oli näinud,
ja ta ütles neile: "Te olete maakuulajad.
Olete tulnud vaatama, kust maa lahti on!"
Aga nemad ütlesid:
"Ei, mu isand, su sulased on tulnud leiba ostma!
Me kõik oleme ühe mehe pojad, oleme ausad mehed,
su sulased ei ole maakuulajad!"
Tema aga ütles neile:
"Ei, küllap olete tulnud vaatama, kust maa lahti on!"
Siis nad vastasid: "Meie, su sulased, olime kaksteistkümmend venda,
ühe mehe pojad Kaananimaalt.
Ja vaata, noorim on praegu meie isa juures,
aga üht ei ole enam olemas."
Aga Joosep ütles neile:
"See on nõnda, nagu ma teile olen rääkinud ja ütelnud:
te olete maakuulajad!
Selles asjas ma katsun teid läbi:
nii tõesti kui vaarao elab,
ei pääse te siit minema enne kui teie noorim vend on siia tulnud!
Läkitage eneste hulgast üks, et ta tooks teie venna.
Teid aga jäetakse vangi
ja teie kõnesid uuritakse, kas neis on tõtt.
Muidu olete, nii tõesti kui vaarao elab, maakuulajad!"
Ja ta pani nad üheskoos kolmeks päevaks vahi alla."
Võiks arvata, et Joosep langes kohe oma vendadele kaela.
Võiks arvata, et Joosep tahtis jälgida, kas ta vennad on muutunud.
Ta süüdistas vendi luuramises -
selles samas, milles vennad olid omal ajal Joosepit süüdistanud,
et ta rääkis pidevalt isale, mis põllul toimus.
Egiptlased olid ettevaatlikud võõramaalaste suhtes.
Luurajate tungimine maale kaupmeeste riietes
oli mingil määral tõenäoline.
Välismaalaste poliitika oli üsna karm.
Luuramissüüdistuse jätkamisega pani Joosep vennad avanema
ja selle kaudu sai ta ka teada, et isa ja Benjamin on veel elus.
Paistis aga, et Joosepit pidasid kõik surnuks.
Joosep survestas neid heebrea vendi tõendama, et nad ei ole luurajad.
Selle tõendamiseks pidid nad tooma oma noorima venna Egiptusesse,
et tõestada oma jutu õigsust.
Üks pidi minema Benjamini ära tooma
ja teised pidid jääma selleks ajaks Egiptusesse.
Joosep lasi vendadel maitsta kolm päeva sama,
mida ta ise oli kolm aastat kannatanud.
Neil oli aega mõelda oma süü üle.
Alati, kui Piiblis esineb kolm päeva, tasub mõelda,
kuidas see viitab neile kolmele päevale, mille Jeesus veetis maapõues.
Jeesus võttis meie süü enda peale.
Teda ei pandud vanglasse meie süü tõttu,
vaid Ta tapeti ja maeti maha meie pattude tõttu.
2000 aastat hiljem surnud Päästja kandis ka nende vendade patu,
ka nende vendade patu oma kehas.
Vangistuse ajal jõudsid vennad teha läbi samu asju kui Joosep.
Nad ei teadnud, et nad on vangis ainult kolm päeva.
Nad ei teadnud, kuidas nende pered kodus ilma toiduta toime tulevad.
Ühe mehe viljakotist ei jätku ju kauaks.
VARAAIT
See on vana tõde, et mida inimene külvab, seda ta ka lõikab.
Jumal laseb inimesel maitsta oma patu tagajärgi.
Alles see paneb igaühe mõistma oma patu suurust.
Alles see paneb inimese pöörduma.
Me ei karda tavaliselt patu tegemist, vaid selle ajalikke ja igavikulisi tagajärgi.
Jutt pole Jumala karistusest,
vaid Jumala distsiplineerivast armastusest.
Meile ei anta kogu patu tagajärgede karikat tühjendamiseks,
vaid ainult maitsmiseks.
Miks laseb Jumal inimesel maitsta patu tagajärgi?
Et inimene pöörduks Jumala poole, et inimene hakkaks pattu kartma.
See võib viia ka kibestumiseni Jumala peale,
aga Jumal tahaks inimesi selle kaudu enda juurde tõmmata.
Aga miks Jumal laseb ka usklikel maitsta patu tagajärgi?
Et me pöörduksime üha uuesti ja uuesti Jeesuse poole.
Et me peaksime meeles patu hävitavat mõju ja kardaksime seda.
VARAAIT
Jätkame 1 Moosese 42 peatükist, alates 18 salmist:
"Ja kolmandal päeval ütles Joosep neile: "Tehke seda, siis jääte elama!
Mina olen jumalakartlik:
kui olete ausad mehed,
jäägu üks teie vendadest aheldatuna hoonesse,
kus te olite vahi all,
aga teised minge viige vilja näljahäda pärast teie kodudes
ja tooge mu juure noorim vend,
siis saavad teie kõned tõeks ja te ei pea surema!"
Ja nad tegid nõnda.
Ja nad ütlesid üksteisele:
"Me oleme tõesti süüdi oma venna pärast,
kelle hinge kitsikust me nägime, kui ta palus meilt armu
ja meie ei võtnud teda kuulda.
Sellepärast on seesinane kitsikus meile tulnud!"
Ja Ruuben vastas neile üteldes:
"Eks ma rääkinud teile ja ütelnud: Ärge tehke pattu poisi vastu!
Aga teie ei kuulanud. Vaata, nüüd nõutaksegi tema verd!"
Aga nad ei teadnud, et Joosep seda mõistis,
sest ta rääkis nendega tõlgi kaudu.
Ja ta pöördus ära nende juurest ning nuttis;
siis ta tuli tagasi nende juure ja rääkis nendega
ning võttis nende hulgast Siimeoni
ja laskis tema nende silme ees vangistada."
Valitseja osutus armulikuks.
Süütud kõrvalolijad ei pea kannatama.
Kõik mehed ei pea jääma vangi, ainult üks.
Teised võivad minna perele toitu viima.
See žest oli nii haruldane, et eeldas selgitust -
valitseja soovis teha nii, kuna uskus Jumalasse.
Üpris haruldane.
See kriipis veelgi enam süüdiolevate vendade südametunnistust.
Ka võõramaa vürst uskus Jumalat ja andis neile armu,
nemad aga, keda Jumal oli endale eraldanud,
ei osutanud Dotanis vennale mingit armu.
Vendade kahetsus oli ehtne ja tõeline - Joosepi meetod õnnestus.
Vennad pidi kohtuma oma mineviku varjudega.
Ruuben pööras veel nuga vendade haavas,
nähes juhtunus Jumala kättemaksu.
Kuulates vendade heebreakeelset seletamist Joosep murdus ja nuttis.
See osutab Joosepi tundetulvale, mida võime vaid ette kujutada.
Mõtle, kui sa ise oleksid selles olukorras.
Kuna vendade hulgas polnud vabatahtlikku ohvrit,
määras Joosep ise ühe, Siimeoni, jääma Egiptusesse.
Miks just Siimeoni?
Ilmselt tema tooruse ja vägivaldsuse tõttu.
Vangistuses pidi see mees kohtuma iseenda ja Jumalaga
nagu ka Joosep oli pidanud kohtuma Jumalaga ja iseendaga.
Jeesus teab me puhul, kuidas me oma süüd tunnetame.
Me vajame erinevaid koole - üks peatub ühel moel ja teine teisel.
Kriis toob tavaliselt esile patu ja patususe.
Päästes inimesi, näitab Jeesus igal juhul nende patusust
ja avab sel moel meie sisemuse toetuma armule.
Oli siiski võimalik, et vendade kahetsus lähtus vaid oludest
ja kui olukord oli möödas,
oleks nad vaid ohanud kergendatult ja unustanud kogu meeleparanduse.
Kas kahetsus ja muutus olid püsivad,
või ärkaks nende vana loomus kohe, kui olud kergemaks muutuksid?
Seda tahtis Joosep teada saada.
Alates salmist 25 loeme:
"Ja Joosep käskis täita nende kotid viljaga,
panna igaühele raha tagasi ta kotti ja anda neile teemoona;
ja neile tehti nõnda.
Siis nad tõstsid vilja eeslite selga ja läksid sealt ära.
Kui üks oma koti avas, et öömajal eeslile toitu anda,
siis ta nägi oma raha, ja vaata, see oli koti suus!
Ja ta ütles oma vendadele:
"Mu raha on tagasi antud, ja vaata, see on mu kotis!"
Siis kadus nende julgus ja nad värisesid, üteldes isekeskis:
"Miks on Jumal meile seda teinud?""
Rahakukrud koti viljakoti suus polnud tavaline Egiptuse kauplemistava
ja vilja eest pidi alati maksma.
Nüüd süüdistatakse neid varguses.
Lisaks sellele, et Joosep ei tahtnud perelt vilja eest raha võtta,
oli tal ka teisi põhjuseid -
raha tõttu satuksid vennad kiusatusse jätta Egiptusesse naasmata
ja jätta Siimeon sinna vangistusse.
Kas nad teeksid Siimeoniga samuti nagu nad tegid Joosepiga?
Kas nad müüksid ka tema? Jätaksid ka tema Jumala hooleks?
Või alanduksid nad surma ähvardusel tulema tagasi Egiptusesse?
Vendade meeleparandus pannakse tõeliselt proovile.
Jumal katsub ka meid samasugustes testides läbi.
Joosep teadis, et nad leiavad raha varem või hiljem - hiljemalt kodus
ja hirm egiptlaste ees muutuks kartuseks Jumala ees.
Ka see katsumus teenis vendade murdumist Jumala ees.
Süütunne Joosepi pärast kasvas vendade sisemuses.
Tekst jätkub:
"Aga maal oli kange nälg.
Ja kui nad olid ära söönud vilja, mis nad Egiptusest olid toonud,
siis nende isa ütles neile: "Minge ostke meile pisut leiba!"
Ja Juuda vastas temale, üteldes: "See mees kinnitas meile väga ja ütles:
Te ei saa näha mu nägu, kui teie vend ei ole ühes teiega.
Kui sa nüüd läkitad meie venna ühes meiega,
siis läheme ja ostame sulle leiba.
Aga kui sa teda ei läkita, siis me ei lähe,
sest see mees ütles meile:
Te ei saa näha mu nägu, kui teie vend ei ole ühes teiega!"
Ja Iisrael ütles: "Miks tegite mulle seda kurja ja andsite mehele teada,
et teil on veel üks vend?"
Ja nad vastasid:
"See mees päris väga meie ja meie suguseltsi järele,
küsides: Kas teie isa alles elab? Ons teil veel mõni vend?
Ja me andsime temale teada, nagu asi on.
Kas võisime teada, et ta ütleb: Tooge oma vend siia?"
Ja Juuda ütles oma isale Iisraelile: "Saada poiss minuga..."
35-aastane mees
"... ja me võtame kätte ning läheme, et jääksime elama ega sureks,
ei meie ega sina ega meie väetimad lapsed.
Mina olen temale käemeheks, nõua teda minult.
Kui ma ei too teda tagasi sinu juure ja ei sea sinu palge ette,
siis jään su ees alatiseks süüdlaseks!
Tõesti, kui me ei oleks viivitanud,
oleksime nüüd juba teist korda tagasi tulnud!"
Siis ütles neile Iisrael, nende isa:
"Kui see nõnda on, siis tehke seda.
Võtke maa parimast oma kottidesse
ja viige sellele mehele meeleheaks pisut palsamit ja pisut mett,
kalleid rohte ja mürri, pähkleid ja mandleid.
Ja võtke ühes kahekordne raha;
ka see raha, mis teie kottide suus tagasi tuli,
võtke jälle ühes - vahest oli see eksitus.
Võtke ka oma vend ühes, asuge teele ja minge tagasi selle mehe juure.
Kõigeväeline Jumal lasku teid leida halastust selle mehe ees,
et ta teiega ära saadaks teie teise venna ja Benjamini.
Aga kui jään lasteta, siis jään lasteta!"
Pool aastat oli vist kulunud, kuni Jaakob alandus.
Juuda sõnades kõlab messiaanliku suguvõsa edasikandja vaim.
Juudas - temast sai esiksuguvõsa ja messiaanliku õnnistuse jätkaja.
Tema sõnades kuuleme ka tema järeltulija Jeesuse häält, mis ütleb:
"Isa, mina maksan nende patuvõla."
Jeesus on see tõeline käemees inimese igavesel teekonnal.
Jaakobi probleem isana oli enesekesksus.
Ta ütleb korduvalt:
"Oh mind vaesekest, oh mind vaesekest,
mina pean hallina minema oma vaevades surma."
Ta sai lõpuks üle oma isekusest
ja alandus lootma rohkem Jumala peale kui iseenda peale.
"Kõigeväeline Jumal lasku teid leida halastust selle mehe ees,
et ta teiega ära saadaks teie teise venna ja Benjamini.
Aga kui jään lasteta, siis jään lasteta!"
Tõeline märterlik atmosfäär!
See oli Jaakobi jaoks suur samm -
ta loobus vabatahtlikult oma pojast ja tahtis võtta kõik vastu Jumalalt.
Seda ootaski Jumal Jaakobilt rohkem kui midagi muud.
On huvitav, et just sellega seoses nimetab Piibel teda jälle Iisraeliks.
Ta oli taas patriarh usus ja lootuses Jumala peale.
Ta toetus taas armulise Jumala peale.
Kaananimaa kingitused ja kahekordne tasu osutavad,
et kõik toimunu oli eksitus ja Jaakobi suguvõsa motiivid olid puhtad.
Aga ilma näljahädata poleks Jaakob murdunud
ega nõustunud saatma oma poegi uuele reisile.
Ilma valuta ei murdu ka meie ega paranda tavaliselt meelt Jumala ees.
Võib-olla sa elad just praegu sisemise näljahäda keskel.
Võib-olla oled ka sina Jaakobi moodi uhke,
et oled aastaid seisnud vastu Jumala kutsele.
Võib-olla on keegi pidanud kannatama sinu isepäisuse tõttu.
Võib-olla ka sina tead, mida peaksid tegema.
Võib-olla tead, et peaksid andma oma elu Jeesusele ja Jumalale.
Ka teised kannatavad seetõttu, et teed pidevalt seda, mis on vale.
Ka sa ise igatsed seda, nälg on suur, aga abi hind tundub liiga kõrge.
On alandav paluda Jumalalt abi,
on alandav tunnistada, et sa ei valitse oma elu.
On alandav tunnistada Jumalale, et sul on patt,
mitte ainult viga, eksitus või väike jama.
Siiski on ülestunnistamine ainuke tee sisemise rahu ja külluseni.
Jaakob ei aimanud, mis neid Egiptuses ees ootab.
Ta ei uskunud, et näeb veel kunagi Joosepit.
Ehkki see praegu tundub sulle uskumatuna, ootab Jeesus ka sind.
Ta on sind tõmmanud nende sinu "Siberi kõrbete" kaudu,
et näidata sulle, mida sina vajad kõige enam.
Võib-olla on ka sul mingi asi, mida sa ei taha Jumalale anda
nagu Jaakob hoidis kinni oma kõige nooremast pojast.
Jumal tahab, et jätaksid ka selle Talle.
Sa vajad pattude andestamist rohkem kui midagi muud.
Lõpeta vastuhakkamine ja lehvita Jumalale valget lippu,
tulles Jeesuse juurde.
Võib-olla on sulgi luukeresid kapis nagu Joosepi vendadel oli.
Sa võid tuua need täna päevavalgele, tunnistada need Jumalale ja näha,
kuidas Jumal vabastab sind su luukeredest ja taagast.
Jeesus on lepitanud kõik su luukered, kõik su patud ja ootab sind,
et sa tuleksid Tema juurde.
Palvetame koos!
Armas Jeesus, tänu Sulle, et oled tulnud selle pärast,
et võiksime olla vabad oma luukeredest, mis meil kapis on;
et oleksime vabad oma pattudest.
Sina näed, kuidas me igaüks seletame ja kaitseme end,
et me ei peaks Sinu ette tulema.
Aga tänu Jeesus, et Sa armastad meid nii palju,
et Sa tahad meid peatada oma püha palge ees.
Sa tahad panna oma sõrme sellele, mis on kõige valusam
ja tahad anda andeks.
Tänu Jeesus, et annad selle andeks Sinu armsal ja pühal nimel, aamen.
Tore, et olid vaatamas "Varaaita"!
Soovides toetada TV7 tööd ja tegevust, võid helistada 900 1777 (7 eur) Aitäh!
Näeme taas kahe nädala pärast uute osadega.
Ka siis jätkame Joosepi eluga.
On tore, kui on palju Piibli kirjakohti ja need saavad teha tööd meie sees.
Jätkame samal moel kahe nädala pärast.
Nägemist!
Tõlge: Ülle Kapanen