VARVET
Välkommen med till VARVET.
Vi fortsätter idag med att tala om Josefs liv.
När vi har det jobbigt ser vi allt i svart.
Vi har svårt att greppa helheten.
Men i något skede ljusnar det lite.
Med tiden ser vi hela bilden och förstår orsaken till problemen.
Det finns nämligen inget meningslöst lidande.
Det tror åtminstone inte jag.
När jag följer Josefs liv börjar jag fundera på -
hur jag själv hade reagerat om jag gått i hans sandaler.
Hade jag klarat besvikelsen och frustrationen -
som han fick leva med i åratal?
Den ena ångestfyllda situationen efter den andra.
Samtidigt ser vi en glimt av att -
Gud inte lämnar oss i svåra stunder.
Inte ens i fängelset eller när vännerna sviker.
Han välsignar oss också när det ytligt sett är jobbigt.
Han har ju lovat ta hand om oss.
Välkommen till VARVET.
Har du en Bibel så kan du ta fram den och följa med i den.
Mose skriver så här om Josef: -
"Men Herren var med Josef och visade honom nåd -
och lät honom bli vänligt bemött av föreståndaren för fängelset.
Han lät alla fångar i fängelset stå under Josefs uppsikt, -
och allt som skulle göras där fick Josef göra.
Föreståndaren för fängelset bekymrade sig inte -
om något som Josef hade hand om, -
eftersom Herren var med honom -
och lät honom lyckas i allt han gjorde."
(1 Mos 39:21-23)
Josef var med om två förfärliga upplevelser.
Åtminstone två. I Dotan och i Lisht.
I Dotan bedrog bröderna Josef, kastade honom i brunnsgropen och -
sålde honom till de arabiska köpmännen.
I staden Lisht bedrog Potifars hustru honom och han kastades i fängelse.
Båda gångerna används ordet "bor". (Hebr. cistern, brunn, övers.anm.)
Historien upprepade sig alltså.
Nu hade såväl Josefs egen familj som hedningarna övergivit honom -
trots att han levde ett rent och klanderfritt liv.
Det här kan starkt förknippas också med Jesus.
Också Jesus blev förkastad av sin egen släkt, -
av sitt eget folk, liksom också av hedningarna.
Även Jesu liv innehöll två förnedringar: -
Från härligheten hemma hos Fadern till Betlehem och djurens krubba.
Från gudomlighet till människa.
Sedan i Getsemane -
till rannsakningsfängelset i Kaifas källare -
och vidare till Golgata för att oskyldig bli plågad.
Josefs fängelse var en förebild på Golgata och resan till dödsriket.
Jesus var i jordens sköte i tre dygn.
Josef var i fängelse i tre år.
Men i motsats till Jesus miste inte Josef livet.
Ett egyptiskt fängelse var en hemsk plats.
Vanligtvis en grop i marken.
Fångarna sänktes ner med en stege som sedan drogs upp.
Genom ett galler var det sedan lätt att mata och övervaka fångarna.
Gropen var het om dagen och kall om natten.
I det här fängelset dit fängelseföreståndaren Potifar -
kastade Josef -
förvarade man kungliga fångar - i usla förhållanden.
Det var ett rannsakningsfängelse -
för dem som gjort sig skyldiga till brott mot regenten.
Det är svårt att säga om förhållanden där -
var bättre eller sämre än i andra fängelser.
Men Gud välsignade Josef så att han kom -
under fängelseföreståndarens beskydd.
I vilken mån Potifar påverkade det kan man bara gissa.
Återigen fick Josef en liknande uppgift som i Potifars hus.
Han fick ansvar över allt och alla.
Han fick fria händer som föreståndare för fängelset -
utan att förglömma att han också själv var fånge.
Välsignelse och framgång följde Josef också i fängelset -
för Herren var med honom.
Han led och blev orättvist behandlad. Det var inte hans fel.
Samtidigt välsignade Gud honom därför att Herren var med honom.
Det här uttrycket upprepas fyra gånger i kapitel 39.
Varthelst Gud förde Josef så var Han med Josef.
Under alla omständigheter från hans fars hem till slaveriet -
och ända till faraos hov.
Det här är rätt sorts framgångsteologi.
Guds närvaro mitt i svårigheterna.
Gud talar i Apostlagärningarna om sina hjältar -
- och de är lidande hjältar.
Det är rätt framgångsteologi.
Samtidigt som Gud manar oss att -
ge upp vårt eget så är Han med oss.
Detta är hemligheten med välsignelsen.
Daniels vänner upplevde det ännu mer konkret -
när de kastades i den brinnande ugnen.
De gick inte med på att buga för Nebukadnessars staty.
Det står i texten: -
"Då blev kung Nebukadnessar förskräckt.
Han steg hastigt upp och frågade sina rådsherrar: -
'Var det inte tre män vi band och kastade i elden?'
De svarade kungen: 'Jo visst, o konung.'
Då sade han: 'Ändå ser jag nu fyra män som går -
lösa och lediga inne i elden, och de är helt oskadda.
Och den fjärde ser ut som en gudason.'"
(Dan 3:24-25)
Gud har lovat vara med oss under alla omständigheter.
Ibland kan man känna närvaron, ibland inte.
Också vi möter situationer där vi lämnas ensamma.
Någon har svikit oss -
eller det har känts som om vi varit i fängelse.
Vi har upplevt oss bli orättvist behandlade.
Då känns det inte som om Jesus vore nära.
Helt säkert inte.
Men också då får vi lita på Jesu ord när Han sa att -
Han är med oss alla dagar till tidens slut.
Vi läser om missionärer som hamnat i fruktansvärda omständigheter.
Mitt i all smärta har de varit närmare Jesus än någonsin, före eller efter.
Mose fortsätter: (1 Mos 40:1-8)
"En tid därefter hände det att den egyptiske kungens hovmästare -
och hans bagare handlade orätt mot sin herre, kungen i Egypten.
Farao blev vred på sina båda hovmän, -
överhovmästaren och förste bagaren, -
och lät sätta dem i förvar i drabantbefälhavarens hus, -
i det fängelse där Josef satt fången.
Befälhavaren för drabanterna utsåg Josef att betjäna dem -
och de satt där i förvar en tid.
Medan de satt i fängelset hade den egyptiske kungens hovmästare -
och hans bagare under samma natt var sin dröm, -
var och en med sin särskilda uttydning.
När Josef på morgonen kom in till dem, -
såg han att de var upprörda.
Han frågade faraos hovmän, som satt i förvar med honom -
i hans herres hus: 'Varför ser ni så sorgsna ut i dag?'
De svarade honom: 'Vi har haft en dröm och det finns ingen -
som kan uttyda den.' Josef sade till dem: -
'Att ge uttydningen är Guds sak. Berätta drömmen för mig.'"
Bagaren och hovmästaren var båda uppskattade högheter.
Deras uppgift var ytterst konfidentiell.
Den som hade ansvar för födan -
måste visa regenten absolut trofasthet.
Förgiftning var av tradition det enklaste sättet att döda regenten.
Hovmästarens uppgift var -
att smaka på såväl drycken som maten.
Genom att själv bli vid liv tryggade han att födan inte var förgiftad.
Uppenbarligen hade man orsak att misstänka något med faraos mat.
Någon hade kanske försökt sätta gift i maten.
Det berättas inte huruvida farao insjuknat men -
de två högst betrodda hamnade på de misstänktas lista.
När man senare undersökte saken avslöjades senare den skyldige.
När vi nu jämför det här med Jesus och -
uppenbarelsen av Messias i NT ser vi att -
liksom Josef hade också Jesus sin egen -
lidandets väg och där två brottskumpaner.
Liksom den ene rövaren mötte Guds nåd på Golgata -
så benådades den ene av Josefs vänner.
Att man anspelar på drabantbefälhavarens hus tyder på -
att Potifar var involverad i fängelseverksamheten.
Fängelset där Josef och andra kungliga fångar förvarades -
var beläget nära Potifars bostad.
Även om Josef ansvarade för fängelset -
fick han som specialuppgift att betjäna två höga fångar.
Förhållandena kunde alltså inte längre vara lika usla som -
under den första tiden av de tre åren i fängelset.
Än en gång ledde Gud Josef genom drömmar.
Denna gång genom andras drömmar.
Drömmarna sänkte ett allvar över de två männen.
De förstod att drömmarna varit något mer än mardrömmar.
De innehöll ett budskap.
Josef ville veta orsaken till deras depression - i fängelset.
- Varför är ni så deprimerade här i fängelset?
Man ser en empati som knappast var helt naturlig i dessa förhållanden.
En positiv inställning var inte det mest naturliga -
när man befann sig i fängelse.
I hovet fanns män vars yrke var att tyda drömmar.
De gav i allmänhet positiva uttydningar på kungens drömmar.
Såväl i Egypten som i Babylonien hade man drömböcker -
som innehöll exempel på drömmar och nyckeln till tolkning.
Man tänkte att gudarna talade genom drömmarna -
utan att för den skull avslöja betydelsen.
Det var människans uppgift.
"Gud är den som tyder drömmarna", sa Josef.
"Bara Gud kan tyda den men berätta ändå för mig med."
Lite lustigt: "...berätta ändå för mig med."
Josef skröt inte med sin förmåga även om han hade erfarenhet.
Han erkände att endast Gud kan ge en förklaring på dem.
Också i vår tid intresserar man sig för drömmar.
Ibland så mycket att det inte är sunt.
När människan saknar kontakt med Gud och Hans ledning -
förlitar hon sig på olika medel som lovar visa framtiden.
Drömmen är ett sådant.
När man i drömmen ser någon speciell händelse -
söker man en förklaring i Freuds och andra drömtydares läror.
Det här är inte främmande för dagens kristna heller.
Det finns helt visst drömmar som Gud talar genom.
Men då ska Han också alltid ge en förklaring.
Något som nog inte lärs ut i böcker.
Inte i drömtydningsböcker eller motsvarande -
som det finns metervis av i butikshyllorna.
I Bibeln talar Gud förvånansvärt lite genom drömmar -
men förvånansvärt mycket i Josefs fall.
I vår tids drömboom lär man att vem som helst kan tyda sina drömmar -
med hjälp av böcker och symboler.
Och att det finns en mening med alla drömmar.
Det här gör att det blir vårt eget psyke som får bestämma -
och det leder säkert vilse.
Man bör fästa uppmärksamhet vid psykets del i övernaturliga fenomen -
och överlag i det karismatiska.
Gränsen mellan det själsliga och det andliga är ibland hårfin.
Bara Gud kan ge uppbyggande, betydelsefulla drömmar.
Och bara Gud kan ge en förklaring på dem.
Hur känner man då igen en dröm som kommer från Gud?
Den driver en till Kristus. Den förhärligar Jesus.
Den stämmer överens med Bibelns uppenbarelse.
Gud ger drömmar och nådegåvor. Han talar genom drömmarna -
men de måste alltid prövas genom Guds Ord.
I 1 Mos 40:9-15 står det så här: -
"Då berättade överhovmästaren sin dröm för Josef och sade:
'Jag drömde att jag såg en vinstock framför mig.
På vinstocken fanns tre rankor, och knappt hade den skjutit skott -
förrän blommorna slog ut och klasarna bar mogna druvor.
Jag hade faraos bägare i handen, -
och jag tog druvorna och pressade dem i faraos bägare.
Sedan satte jag bägaren i faraos hand.'
Josef sade till honom: 'Detta är uttydningen:
De tre rankorna betyder tre dagar. Om tre dagar skall farao -
upphöja ditt huvud och ge dig tillbaka din plats.
Du skall få ge farao bägaren i handen -
som förut då du var hans hovmästare.
Men tänk på mig när det går bra för dig, så att du visar -
barmhärtighet mot mig och nämner om mig för farao och hjälper mig -
ut ur det här huset. Jag rövades bort från hebreernas land, -
och inte heller här har jag gjort något -
som man borde sätta mig i fängelse för.'"
Det ser ut att vara lätt att tyda drömmar.
Men inte heller Josef kunde göra det utan Guds nåd och samverkan.
I drömmen såg hovmästaren tre grenar -
som Josef förknippade med tre dagar.
Drömmen talade om hans benådning och att -
han om tre dagar skulle återvända till sin tidigare uppgift.
Det uppmuntrade säkert mannen.
Men han kunde inte vara säker på sanningshalten innan det skedde.
Drömmar och profetior -
är menade att uppmuntra Guds egna till att -
lita på Gud också i fortsättningen.
Det är inte meningen att vi ska göra beslut -
enbart på basen av drömmar.
De förutspår inte framtiden eller tillfredställer nyfikenheten.
Nej, de ska uppmuntra oss att lita på Gud framöver.
Josefs svar till hovmästaren visar hans ångest och kval.
Han kände sig bedragen och övergiven.
Omständigheterna var otrevliga.
Han njöt inte av sin situation men fogade sig -
och litade på att Gud tar hand om honom.
Ändå förblev han inte helt passiv.
Han bad hovmästaren att han när han blev frigiven -
skulle tala om detta för farao så att Josef kunde bli frigiven.
Här frågar jag mig -
hur mycket vi kan handla medan vi väntar på Guds tidtabell.
I vilken mån ska vi handla på eget bevåg och i vilken mån vänta stilla?
Det är alltid svårt. Jag har inte alltid själv svar på det.
Men ser vi på det här skedet i Josefs liv ur ett messianskt perspektiv -
så ekar hans begäran: "Kom ihåg mig när det går dig väl"
likt orden som den ena rövaren sa till Jesus på korset: -
"Tänk på mig när du kommer till ditt rike."
I dessa ord hör vi också ekot av Jesu suckar i Getsemane: -
"Fader, om du vill, så tag denna kalk ifrån mig!
Men ske inte min vilja utan din." (Luk 22:42)
Att höja huvudet...
Upphöjning av huvudet förekommer tre gånger i kapitlet.
I bakgrunden hörs Jesu ord: (Joh 12:32)
"...när jag blir upphöjd från jorden skall jag dra alla till mig."
Jesus upphöjdes både på korset och tillbaka till himlen.
Hovmästaren upphöjdes tillbaka till sin tjänst.
Symboliken går kors och tvärs här. Det finns många likheter.
Tre dagar syftar på Jesu tre dagar i graven.
Det messianska strålar fram i alla vändningar i berättelsen.
Texten fortsätter med att berätta om bagarens dröm: -
"När förste bagaren såg att Josef hade givit en god uttydning, -
sade han till honom: 'Jag hade också en dröm, -
och se, jag bar tre korgar med vetebröd på huvudet.
I den översta korgen fanns det alla slags bakverk, -
sådana som farao brukar äta.
Men fåglarna åt av dem ur korgen på mitt huvud.'
Då sade Josef: 'Detta är uttydningen: -
De tre korgarna betyder tre dagar.
Om tre dagar skall farao upphöja ditt huvud och ta det av dig.
Han skall hänga upp dig på trä och fåglarna skall äta ditt kött.'
Tre dagar därefter var det faraos födelsedag -
och han gjorde en fest för alla sina tjänare.
Då upphöjde han bland sina tjänare både -
överhovmästarens huvud och förste bagarens.
Han satte överhovmästaren tillbaka i tjänst -
så att denne åter fick sätta bägaren i faraos hand, -
men förste bagaren lät han hänga, så som Josef hade uttytt för dem.
Men överhovmästaren kom inte ihåg Josef utan glömde honom."
(1 Mos 40:16-23)
Bagaren uppmuntrades av det positiva svar den andre fick -
och fick lust att berätta för Josef.
Men det svar han fick var inte alls uppmuntrande.
Många finländare har också fått lust att -
ställa sig i en förbönskö när de hört att kompisen blivit helad.
Och många har blivit bittra när Gud inte helat -
utan talat genom tystnad.
De har blivit ångestfyllda när andra blivit helade men inte de.
Också bagarens dröm talade om hans tidigare uppgift.
Den talade för sin del om hur Gud känner till -
vars och ens livssituation, också din.
Han tar den i beaktande och talar det språk vi förstår.
Det är helt fantastiskt.
Budskapet var helt klart till bagaren.
Han förstod själv att nu talar man till honom.
När Gud talar profetiska ord till en människa -
talar Han så att hon säkert vet att det är riktat till henne.
Även om ingen annan förstår det.
Gud kan tala kunskapens ord vid ett offentligt möte.
Allt talar just till mig och ingen annan förstår det.
Gud tar också din livssituation i beaktande.
Han låter dig förstå att Han är bekant med din situation.
Han vill inte heller genera dig.
Det här hände mig en gång under ett seminarium där -
pastorn på förhand fått skrivna profetiska ord.
På små lappar hade han skrivit budskap till den och den.
På mötet sa han att här finns en person i randig skjorta och -
Gud har ett budskap till dig.
Men ingen hittades för jag fattade inte att min var randig.
Efteråt gick jag fram till mannen och sa att -
det kan hända att det var till mig men jag förstod inte genast.
Mannen gav mig då budskapet och det var mitt i prick.
Men det var den randiga skjortan som visade att det var till mig.
Det uttrycktes så tydligt i budskapet.
Gud tar i beaktande någon detalj som gör det trovärdigt.
"Det här är till mig."
Bagarens dröm gick i uppfyllelse.
På faraos födelsedag när hovmästaren fick sin tjänst tillbaka -
blev bagarens huvud upphöjt genom hängning.
När vi igen jämför med Jesus så blev de båda fångarna -
upphöjda tre dagar efter drömmarna.
Den ene blev upphöjd tillbaka till sin tjänst och -
den andre i galgen.
På ett märkligt sätt pekar den här händelsen på Jesus.
Liksom Jesus hade Josef två rövare vid sin sida i fängelset -
- på korset.
Den ene blev med Jesus upphöjd till kunglig tjänst.
Jesus sa att idag ska du vara med mig i paradiset.
Också den andre rövaren -
upphöjdes på korsets trä liksom Jesus men -
han kom inte till paradiset.
Människosläktet delas itu i förhållande till Jesus.
En del tyr sig till Honom, som rövaren gjorde, -
andra hånar Honom in i döden liksom den andre rövaren.
En del blir frälsta till paradiset, himlen, - andra blir det inte.
Det avgörande är att vi tyr oss till Jesus.
Att ty sig till Jesus avgör allt.
Josef upplevde besvikelse efter besvikelse.
Som om det inte räckt att bröderna och Potifars fru svikit -
utan också hovmästaren svek honom.
Trots sitt löfte kom han inte ihåg Josef i fängelset -
förrän om två år.
Tänk - två år till i finkan.
Och Josef visste inte att det skulle räcka två år.
När vi ser på Josefs liv -
kan vi få tröst och kraft att orka i vårt eget fängelse ett tag till.
Den dagen kommer när Gud befriar dig från ditt fängelse.
Det må vara ett fängelse på grund av sjukdom, relationer, -
eller ekonomisk nöd.
Om Josefs liv kan trösta oss -
så kan Jesu liv göra det i ännu högre grad.
För Jesus led ännu mer än Josef. Han led allt för din skull.
Så att du inte skulle hamna i det eviga helvetets fängelse.
Det kan vara att någon av oss nu sitter i ett inre fängelse -
på grund av en synd.
Du lider av samvetskval.
Rädslan för att bli ertappad orsakar ångest.
Jesus vill befria dig från det fängelset.
Du behöver inte vänta i två år.
Jesus har redan nu försonat din synd.
Du får bekänna allt inför Gud och slippa ut ur ditt eget fängelse.
Jesus har öppnat dörren så vi alla kan gå ut ur syndens fängelse.
Vi behöver inte vänta en dag, en vecka eller två år.
Låt oss be tillsammans.
Jesus förlåt mig nu den synd som hållit mig fången.
Förlåt mig den synd som förstört relationer och -
gjort det svårt att leva i min närhet.
Förlåt mig allt jag gjort fel mot andra.
Tack Jesus att Du försonat våra synder på Golgata kors.
Tack för att fängelsedörren är öppen och vi kan gå ut.
Jesus, i Ditt Namn. Amen.
Det var trevligt att ha dig med i VARVET igen.
Vill du understödja dessa program kan du -
i Finland ringa numret 0600 10070 (ca.10 E) eller betala till: -
Nordea, FI40 1112 3000 3427 89 Ristin Tuki ry Referens: 8507
I Sverige: PlusGiro 97572-2 Mottagare: Korsets stöd r.f.
Swisha din gåva: 123 677 9300
Översättning: Himlen TV7