VARVET
Välkommen med till Varvet.
Längtar du efter en förändring i ditt liv?
Jag menar inte någon form av uppmuntring -
utan en verkligt megastor förändring.
Var och en som försökt få en stor förändring till stånd -
vet hur svårt det är i egen kraft.
Ju större förändring det gäller -
desto säkrare är det att vi behöver hjälp.
I filmen "Kung Caspian och skeppet Gryningen", -
ett avsnitt i Narniaserien -
finns draken Eustace.
Eustace hade i sin girighet förvandlats till en drake -
och visste inte hur han skulle kunna bli människa igen.
Han försökte skrapa bort fjällen -
men när han blev av med ett lager -
kom det fram ett nytt lager under.
Till slut kom Narnias obestridlige kung, lejonet Aslan -
- som är en bild på Jesus -
och bad honom dyka i ett vatten som sved.
När Eustace steg upp var han en människa igen.
En förändrad människa.
Hans natur - eller åtminstone hans tålamod - hade förändrats.
Han hade blivit mycket vänligare än förut.
Det här är en stark bild av -
den förändring som Gud får till stånd i människan.
Förändringen är ofta lättare tillsammans med andra.
Gruppstödet är avgörande.
I AA eller andra kamratstödgrupper -
ser man detta på ett strålande sätt.
Vi har ett naturligt motstånd inom oss mot förändring.
Alla är till sin natur mer eller mindre motståndare till förändring.
Det är skrämmande. En förändring skrämmer alltid.
Det öppnar för faktorer i vårt liv som vi inte behärskar.
Vi blir tvungna att underkasta oss någonting obekant.
Till detta behöver vi hjälp.
I den kristnes liv är det naturligt och normalt -
med en kontinuerlig förvandling.
Därför borde vi älska det, inte undvika det.
Ändå är den kristna församlingen känd för -
sin motvilja mot förändringar.
Det gamla är bättre. Det nya är farligt.
Oföränderlighet är trevligt.
Förändring skrämmande.
Den kristna kyrkan anses i allmänhet som en broms för all förändring.
Även om den enligt Bibeln borde gå i täten för förändringar.
Församlingen blandar ofta ihop formen och innehållet.
Där innehållet och Ordet borde vara oförändrade -
har församlingen ofta gett efter för trycket från världen.
Och där formerna borde förnyas -
har församlingen stelnat i en gammal modell -
och sagt att så här har man alltid gjort.
Ändå vill Gud ha förändring.
Förändring till det bättre.
Aposteln Paulus skriver i Rom 12:2 så här: -
"Och anpassa er inte efter den här världen, -
utan låt er förvandlas genom sinnets förnyelse, -
så att ni kan pröva vad som är Guds vilja, -
det som är gott och fullkomligt och som behagar honom."
Gud önskar att Hans vilja skulle ske på samma sätt -
på jorden som den redan har skett i himlen.
Vi formar oss lätt efter omständigheterna -
och känner inte längre igen Hans vilja.
Vår naturliga centrifugalkraft drar bort från Gud.
Som i barnens karusell i parken.
Ett förnyat sinne är nyckeln till att förstå Guds vilja.
Det hjälper oss att söka oss närmare axeln.
Liksom den bästa platsen i karusellen är nära mitten -
- då får man inte svindel.
Vi behöver ständigt förändra och förnya vårt sinne.
Gud säger att vi ska förvandlas: -
Låt er förvandlas!
Inom oss finns alltid motstånd men Gud säger: Förändra er!
Alltså är det möjligt.
Bibeln säger att Jesus har dött för alla -
"...för att de som lever inte längre skall leva för sig själva -
utan för honom som har dött och uppstått för dem." (2 Kor 5:15)
Paulus uttrycker här starkt förändringens riktning.
Vårt liv kretsar helt naturligt kring oss själva.
Vi tillfredsställer våra egna behov.
Denna attityd sträcker sig in i vårt kristna liv.
Allt kretsar kring mig.
Vi sjunger som jag såg på ett roligt videoklipp en gång: -
"Det handlar endast om mig, inte om Dig, O Herre..."
Gud skulle vilja befria oss från att dyrka oss själva -
för att i stället dyrka Jesus.
Så vill och borde vi pastorer och herdar leda alla kristna.
Att medvetet förbinda sig till förvandling -
från kund till tjänare.
Meningen med all undervisning, lovprisning, bön och diskussion -
skulle befästa detta att människan förändras från kund till tjänare.
Vi skulle inte längre vänta oss att få något -
utan fundera på vad vi kan ge.
Till detta kallar jag dig.
Vilken församling du än är med i så vill jag uppmana dig -
att förvandlas och bli den människa Gud har tänkt.
Det förutsätter en förändring.
I vår församling finns en enkel modell.
Vi har liksom en vestibul, ett vardagsrum och ett kök.
Vi kallar alla slags människor till våra möteskvällar.
Vi ställer inga frågor.
Inte om deras förhållande till Gud, -
deras sexuella inriktning eller andra inriktningar.
Vi försöker ta emot alla så väl som möjligt.
Det här är "vestibulen" dit alla är välkomna.
Därifrån försöker vi leda dem till "vardagsrummets" smågrupper.
Där kan man uppleva gemenskap och ömsesidigt omhändertagande.
Man kan växa och förändras och finna ett nätverk.
Vi uppmanar sedan alla att gå vidare till "köket" -
för att tjäna människor genom att använda sina gåvor i församlingen -
och hjälpa andra in i gemenskapen -
så att "kunderna" skulle bli "tjänare".
Men denna förändring är omöjlig i egen kraft.
Det spelar ingen roll om det är en Andefylld församling -
eller att man går starkt fram.
Även om allt går hur bra som helst -
- om vi inte har en väckelse -
så börjar allt småningom kretsa kring en själv.
Väckelser tar tyvärr ofta slut om några år.
Paulus visste detta.
Han visste att förändringen lätt -
går över och att han inte i sig själv har kraft till det: -
"Ty jag vet att i mig, det vill säga i mitt kött, bor inte något gott.
Viljan finns hos mig, men att göra det goda förmår jag inte.
Ja, det goda som jag vill gör jag inte, -
men det onda som jag inte vill, det gör jag." (Rom 7:18-19)
Vi har alla upplevt maktlöshet inför förändring.
Vi kan inte förändra oss själva.
Jag minns att jag som barn läste -
"Baron von Münchhausens berättelser" -
om en man som lyfte sig själv och hästen i håret ur kärret.
I praktiken lyckas det bara inte.
Även om vi försökte lyfta oss själva ur kärret -
- och hästen med - så går det inte.
Vilja finns men inte kraft till förändring.
Har du försökt sluta röka eller sluta med alkoholen?
Har du försökt sluta se porr på nätet?
Har du försökt vara ärlig? Har du försökt?
"Så klart jag har försökt", svarar du.
Bara för att upptäcka att du gör det igen.
För det står i Bibeln: -
"Ty Guds nåd har uppenbarats -
till frälsning för alla människor.
Den fostrar oss att säga nej till -
ogudaktighet och världsliga begär -
och att leva anständigt, rättfärdigt och gudfruktigt -
i den tid som nu är,..." (Tit 2:11-12)
Gud har gett Sin nåd -
så vi kan få en förändring till stånd i vårt liv.
Denna nåd uppenbarade sig på jorden i Jesus.
Han sonade vår synd och ondska.
Gud förlåter oss våra synder genom Jesus -
när vi kommer till Jesus och ber om förlåtelse.
Det här händer alltid när vi kommer. Alltid.
Alltid när du kommer till Jesus.
Men det förutsätter ett ångerfullt hjärta som aldrig mer vill göra så.
Det är omöjligt att tro på syndernas förlåtelse -
om jag tänker att jag bekänner synden -
men att jag ändå snart kommer att göra om det.
Om där inte finns tanken att: "Nu får det räcka!
Jag bara inte vill längre. Ha barmhärtighet och hjälp mig!"
Ett sådant hjärta orkar tro att det går att få nåd.
Guds nåd är inte en licens till fortsatt synd.
Till ångern bör höra tanken att jag överger den synden.
Vi ska inte synda i akt och mening att be om förlåtelse -
och tänka att Gud ändå förlåter när vi gör fel.
Guds nåd är en kraft till förändring.
Den får oss att förändras och fostrar oss till -
att överge sådant som är emot Guds vilja.
Nåden fostrar oss att leva -
renare, mera rättfärdigt, mera gudomligt -
mera behärskat, mera rättvist, mera högaktande Gud.
Vi uppmanas inte att gå i kloster för att leva heligt och rent.
Vi ska leva rena mitt i denna världens ondska.
När vi blir medvetna att vi gör fel -
så bekänner vi det och ber om förlåtelse.
Vi säger att: "Herre, jag vill aldrig göra så mer -
Ge mig nåd att göra på annat sätt."
Vi tror att det blir förlåtet för Jesu skull.
Det här förändrar oss alldeles säkert.
Paulus skriver så här: -
"Själv menade jag att det var min plikt -
att på allt sätt bekämpa Jesu, nasaréns, namn, -
och det gjorde jag också i Jerusalem.
Många av de heliga spärrade jag in i fängelse, -
sedan jag fått fullmakt till det från översteprästerna.
Och när man ville avrätta dem, röstade jag för det.
Och överallt i synagogorna straffade jag dem gång på gång -
och tvingade dem att häda.
Ja, i mitt vilda raseri förföljde jag dem till och med -
i utländska städer." (Apg 26:9-11)
Paulus ivrade så starkt och innerligt som möjligt för Gud.
Han hade så rätt som ett människobarn kunde ha -
och han kunde inte ha haft mer fullständigt och uppriktigt - fel.
Han förföljde och dödade Jesus efterföljare.
Han var blind för sina egna motiv.
Hans egen rättfärdighet drev honom.
Hur han skulle kunna förtjäna Guds nåd.
Senare förstod han att medan han trodde sig tjäna Gud -
så tjänade han sig själv. "Det handlar bara om mig!"
Han rättfärdigade sitt hat och raseri med en orsak som lät bra: -
Han stred för Gud.
Förändringen kom häftigt.
Gud stoppade Paulus på väg till Syrien, Damaskus -
när han skulle fängsla Jesus efterföljare.
Jesus sa: "Saul, Saul, varför förföljer du mig?"
Saul förstod att medan han stred för Gud -
hade han i själva verket stridit mot Gud.
Paulus skrev mycket senare så här till Titus: -
"Vi var själva en gång oförnuftiga, olydiga och vilsegångna.
Vi var slavar under många slags begär och lustar, -
vi levde i ondska och avund, -
vi var avskyvärda och vi hatade varandra.
Men när Guds, vår Frälsares, -
godhet och kärlek till människorna uppenbarades, -
frälste han oss, -
inte för rättfärdiga gärningar som vi hade gjort, -
utan på grund av sin barmhärtighet, -
genom ett bad till ny födelse -
och förnyelse i den helige Ande,..." (Tit 3:3-5)
Paulus talar här också om sig själv.
Han var oförståndig i all sin religiösa iver.
Han var vilsen.
Han var olydig och otrevlig, slav under sina drifter, -
ond, avundsjuk och arg.
I samma tillstånd befinner sig varje människa till sin natur.
Inte ens religiositet eller ivrande för Gud -
skyddar vår själ från synden.
Men när...
Men när inget annat hjälper -
så uppenbarar sig Guds godhet och kärlek i Jesus.
Han frälste oss genom att vi kom till tro -
- alltså blev pånyttfödda -
genom rening i pånyttfödelsen, en inre rening.
Ordet hänvisar till en inre rening från syndens smuts.
När man första gången vänder sig till Jesus föds man på nytt -
och blir rengjord, tvättad på insidan.
Då förändras människan inifrån ut.
Attityderna förändras liksom det man säger och gör.
Många kan komma och fråga vad som har hänt -
när man till och med ser annorlunda ut.
Ingen förändras ändå helt och hållet på ett ögonblick.
Det finns ännu mycket kvar att reparera.
Fårorna synden gräver i oss är djupa.
De behöver Guds ständiga omvårdnad.
Därför förknippas frälsningen och pånyttfödelsen intimt med -
den Helige Andes nyskapande arbete.
Då man kommit till tro fortsätter den Helige Ande att rena och förvandla.
Han får till stånd en fortsatt förändring
Bort från det onda och närmare det goda.
Den Helige Ande helgar oss. Vi får det inte själva till stånd.
Han frågar alltid: "Vill du det?"
Han gör det inte mot din vilja.
Det står i Bibeln: "...vi alla som med avtäckt ansikte -
skådar Herrens härlighet som i en spegel, -
vi förvandlas till en och samma bild, -
från härlighet till härlighet.
Det sker genom Herren, Anden. (2 Kor 3:18)
Gud förvandlar oss genom evangeliet, -
genom glädjebudet, genom Bibelns text, -
genom Jesu Ord, genom nåden.
Evangeliet liknar en spegel där vi inte ser vårt eget utan Kristi ansikte.
I vanliga speglar finns inte kraft att förvandla någon.
Men evangeliets spegel förvandlar till likhet med Jesus, -
lite mer allteftersom vi tittar i den.
Den Helige Ande förvandlar oss genom Bibelns Ord.
Han belyser i synnerhet det som Jesus har gjort för oss.
Det viktigaste är att vi låter evangeliet lysa upp vårt inre.
Vi täcker inte för det.
Vi läser det, delar det med andra, talar ut det och lever ut det.
Petrus skriver i slutet av sitt andra brev: -
"Väx i stället till i nåd och kunskap om vår -
Herre och Frälsare Jesus Kristus." (2 Petr 3:18)
Vi växer genom att vi lär känna Jesus.
Därigenom förstår vi hur säker, hur stor, hur tillräcklig Guds nåd är.
Vi växer inte ensamma.
Gud förvandlar oss tillsammans. Det kräver andras sällskap.
Uppfattningen om oss själva förvrängs om inte andra -
får vara våra speglar.
Vi behöver varandra för att förstå evangeliet -
vi behöver lyssna till Ordet och få undervisning.
Därför skrev Paulus till de kristna i Efesus att hans bön var att: -
"Ni skall då tillsammans med alla de heliga -
kunna förstå bredden och längden och höjden och djupet -
och lära känna Kristi kärlek, -
som går långt utöver vad någon kan förstå.
Så skall ni bli helt uppfyllda av all Guds fullhet." (Ef 3:18-19)
Tillsammans med alla heliga lär vi känna Jesus.
Vi lär känna Jesus tillsammans.
Jag säger en gång till: vi lär känna Jesus tillsammans -
och förstår hur oerhört stor Hans nåd är.
När vi hör berättas om vad Gud har gjort i andras liv -
så stärker det vår tro - tillsammans.
Vi lär oss tillsammans se hur tillräcklig Guds nåd är -
och hur oerhört stor Hans visdom är.
Vi behöver varandra och församlingen.
Vi behöver en plats där vi kan växa i kännedom om oss själva, -
varandra och Jesus.
Det här är viktigt i alla församlingar.
Förändring är en intressant sak -
för vi är alla av naturen motståndare till förändring.
Vi är lata och framtiden skrämmer oss.
Det gamla är tryggt och trevligt -
- om inte trevligt så åtminstone bekant.
Det nya och förändringen är skrämmande.
Därför måste Gud gång på gång uppmuntra oss att förvandlas -
och lita på att förvandlingen inte är -
något man behöver vara rädd för när Gud håller i tyglarna.
Därför frågar dig Gud just nu om du är beredd att förvandlas?
Är du beredd att skjuta undan rädslorna och lättjan?
Är du beredd att bli förvandlad just nu?
Han vill förvandla dig och börja just nu.
Låt oss börja genom att be om att få det i vårt eget liv: -
Älskade Jesus, förvandla mig Du.
Förvandla mig -
till likhet med Din bild, sådan som Du är, Herre.
Vi vet att det inte sker snabbt -
och inte fullständigt här i tiden -
men vi ber Jesus, låt mera av det ske i våra liv.
Ta, Herre, bort vår rädsla för förändring.
Ta, Herre, bort lättjan som får oss att välja -
det som är gammalt och vant.
Ge oss mod att förändras genom en förnyelse av våra sinnen -
för att hitta det som är gott och fullkomligt. Det Du vill Herre.
Tack Jesus att Du förvandlar oss -
genom Ditt Ord och Din Ande.
I Jesu Namn. Amen.
Tack att du var med.
Tack för att du varit med i hela serien som behandlat förhållningsstrategi.
Om du inte har sett avsnitten så finns de i TV7:s arkiv (Play-TV).
Stöd genom att ringa i Finland 0600 10070 (10,01 Euro +lna)
Nordea FI40 1112 3000 3427 89 Ristin Tuki ry Referens: 8507
Tills vi ses igen: må du vara storligen välsignad! Hej då!
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Swisha din gåva till 123 677 9300
Översättning: Himlen TV7