VARVET
Hej! Välkomna med till Varvet.
Är du för beroende av någon människa?
Har du varit för beroende av någon?
Att vara fäst vid någon kan vara mycket -
positivt eller också något negativt.
När någon är riktigt förtjust i någon annan -
så anses det vara en positiv sak.
När vi är fästa vid någon människa på ett fel sätt -
mer eller mindre frivilligt, så kan vi tala om ett negativt beroende.
Nuförtiden talar man mycket om identitet.
För att kunna få en sund identitet bör vi enligt experterna -
i ett bestämt skede av vårt liv få föräldrarnas, -
lärarnas och andra fostrares stöd och trygghet.
Om vi har en sund självbild kan vi bygga goda relationer med andra.
Vi kan ha egna åsikter.
När stödet saknas eller uppfostrarna använder sin makt på fel sätt -
kan vår identitet komma att bygga helt på andras uppfattningar.
Vi blir styrda utifrån och beroende av vad andra tycker om oss.
Vi är oförmögna till självständiga beslut.
Vi kan inte utvärdera vad som sägs och vad man lär oss.
Barn och unga ska stöda sig på andra -
sina föräldrar och sina kamrater.
Men när en vuxen är beroende av andras -
åsikter i allt så är inte allt i ordning.
Det är viktigt att märka att vår identitet påverkar -
både våra människorelationer och vårt Gudsförhållande.
Om vi är för beroende av människor -
så utgår vår syn på Gud inte från Bibeln -
utan från de människors åsikter som påverkar oss.
Andra definierar för oss hurudan Gud är, inte Gud själv.
Därför är det viktigt att fråga sig vad ens identitet bygger på.
Vad bygger min andliga identitet på?
Jag har inte tänkt presentera någon grundlig -
genomgång varken av det här eller något annat ämne.
Jag vill sätta igång några tankar.
En bra process genom vilken Gud kan arbeta.
Välkommen till Varvet och om du har en Bibel så kan -
du ta fram den särskilt i slutet av programmet.
Då börjar vi!
VARVET
Nuförtiden talar man ganska mycket om medberoende.
Begreppet blev aktuellt genom Tommy Hellstens -
bok "Flodhästen i vardagsrummet".
Vad är medberoende?
Experterna säger att medberoendet föds i barndomen -
då man har saknat levande samspel.
Barnet har inte fått uppleva tillräcklig förståelse på känsloplanet.
Tommy Hellsten talar om en nerfrysning av det inre barnet.
Barnet lär sig snabbt tre förödande grundregler.
Tala inte, det lönar sig inte, saker blir bara värre.
Känn ingenting, det är bättre att bedöva sig så -
att man inte blir så besviken och sårad.
Lita inte, så behöver du inte bli besviken.
Tala inte, känn inte och lita inte.
Under inflytande av dessa maktlystna och ofta -
oberäkneliga vuxna måste barnet utveckla ett falsk jag.
De måste vara annorlunda än de är i verkligheten.
Om barnet inte kan lita på den vuxne så gömmer -
barnet sin sårbarhet och låtsas vara stark.
Då brukar man tala om att man insjuknat i styrka.
För den medberoende är svaghet och -
sårbarhet ett hot för hela ens existens.
Det typiska är att man är styrd utifrån andras behov.
Samtidigt kontrollerar han noggrant sig själv och andra.
De här sätten att uppföra sig följer ofta med in i vuxen ålder.
Både in i parrelationen och all annan interaktion.
Ju närmare relationen är desto mera ångestfylld kan den kännas.
Hur kan man tillfriskna?
Att tillfriskna från medberoende är enligt -
experterna en lång process utan genvägar.
Uppdämda känslor måste öppnas, smärtsamma minnen -
besvikelser och ouppfyllda behov måste genomlevas.
I annat fall styr de omedvetet våra reaktioner och vårt uppförande.
För att bli fria att vara oss själva -
så måste vi gå tillbaka till barndomen och genomleva den på nytt.
Om din barndom blivit påverkad av någon flodhäst -
så är det bra och viktigt att söka hjälp hos en kunnig terapeut.
Gud vill hjälpa dig genom en terapeut -
att bli den som Gud tänkt dig till.
Gud kan hjälpa dig ändå men det ser ut som att vi behöver -
någon att tala med och som kan uppmuntra oss och -
säga att vi nog kan ta oss igenom det här.
Gud har lovat gå med dig.
Gud har lovat hjälpa dig, andligt, att bli hel -
inuti och särskilt att förlåta dem som sårat dig.
Samtidigt vill Gud visa oss situationer -
då vi uppfört oss som flodhästar.
Då vi gjort andras liv besvärligt.
Då vi t o m sårat dem.
Ett felaktigt och ödeläggande beroende får -
ofta människor att undvika all sorts beroende av andra.
Ingen är dock så stark så att det inte skulle -
komma tider i livet då vi behöver andra.
Den pensionerade ledaren för Föreningen för mental hälsa -
Pirkko Lahti, sa att varje människa -
behöver stöd från sex människor när de är i kris.
Lika många som kistbärarna i ett gravfölje.
Om man inte hittar sex så duger hunden som den sjätte.
Till ett moget beroende som Gud vill leda oss in i hör flexibilitet.
När människan är du med sig själv -
självständig och oberoende, -
så tål hon också olikheter i andra.
Hon kan vara fritt beroende.
Det är viktigt att märka att alla relationsproblem -
inte härstammar från barndomens flodhästar och krokodiler.
Vi är inte fångar i våra egna omständigheter.
Vi gör egna val som försvårar eller underlättar vårt liv.
Vi väljer själva om vi vill förlåta dem som gjort oss illa.
Vi har nu möjlighet att välja vilken riktning vårt liv ska ta.
Vem är vi mest beroende av?
Av människor eller av Gud?
VARVET
Kung Saul, Israels första kung, var född med guldsked i mun.
Han var född i en fin familj och släkt -
han såg bra ut och var representativ.
Han hade alla förutsättningar till ett -
meningsfullt och bra liv, han var född till hjälte.
Trots det blev det ett enda stort trassel av Sauls liv.
En absurd härva som slutade mycket dramatisk och självdestruktivt.
Vi vet inte mycket om hans barndom, -
hans flodhästar eller krokodiler i kylskåpet eller någon annanstans.
Hans självbild var allt annat än frisk.
Saul lät sig styras av vad människor ansåg om honom.
Ett exempel från ett tillfälle då Gud redan -
smort Saul till Israels konung genom profeten Samuel.
Straxt innan Saul skulle bestiga tronen tappade han modet.
Det sägs i texten i Samuelsboken: - "Därefter lät Samuel -
alla Israels stammar gå fram. Då träffades Benjamins -
stam av lotten. När han sedan lät släkt efter släkt gå -
fram, träffades Matris släkt av lotten. Därpå träffades -
Saul, Kish son, av lotten -
men när de sökte honom, kunde de inte finna honom.
Och de frågade Herren än en gång: -
"Har mannen kommit hit än?"
Herren svarade: "Se han gömmer sig bland trossen."
De sprang dit och hämtade honom, och när han stod bland folket -
var han huvudet högre än alla andra.
Samuel sade till allt folket: "Här ser ni den som Herren -
har utvalt. Det finns ingen som han bland allt folket".
Då jublade alla och ropade: "Leve konungen!". 1 Sam 10: 20-24.
Andra såg en hjälte i Saul, en utlovad konung.
Också Gud uppmuntrade honom på två sätt i den här uppgiften.
Först genom smörjelsen och sedan genom lotten.
Trots det tyckte Saul själv att han inte dög till att leda folket.
Hans felaktiga självbild styrde honom mer -
än det som Gud hade skapat honom till.
VARVET
Ett annat exempel på Sauls människofruktan kom -
när filistéerna stod i beråd att anfalla israelerna.
Profeten Samuel hade på Guds uppmaning sagt åt Saul att vänta -
på honom så att han skulle hinna offra -
till Herren för folket före striden.
Men när Samuel dröjde offrade Saul själv till -
Herren trots att han visste att det var fel.
Och när Samuel sedan kom till platsen -
förklarade kungen sitt uppförande så här: -
"När jag såg att folket skingrades och gick ifrån mig -
och du inte kom inom den bestämda tiden, -
medan filistéerna samlades vid Mikmash, -
tänkte jag: Nu kommer filistéerna ner -
hit mot mig i Gilgal, och jag har ännu -
inte bett om Herrens hjälp. Då tog jag -
mod till mig och offrade brännoffret." 1 Sam 13:11-12.
Saul var rädd för filistéerna.
Han fruktade folket mer än Gud.
Men han klädde den här fruktan i en frommare form.
Han sökte ju Guds favör.
Ett par kapitel senare skriver Samuel om när -
Saul var på väg för att strida mot kung Agag.
Herren befallde genom Samuel, Saul att slå -
amalekiterna och utplåna allt de hade.
Efter segern förmådde inte Saul varken -
förstöra all deras egendom eller döda kungen.
När Samuel visade på hans olydnad mot Gud, -
så försvarade han sig och förvrängde han sanningen lite -
och skyllde på folket.
Han tog inte på sig ansvaret utan skyllde på folket.
Och när Samuel sedan sa att Gud tog ifrån -
honom kungadömet så svarade Saul så här: -
"Han sa: -
'Jag har syndat.
Bevisa mig ändå nu den äran inför de äldste i mitt folk -
och inför Israel att du vänder tillbaka med mig -
så att jag får tillbe Herren, din Gud.'
Då vände Samuel tillbaka med Saul, -
och Saul tillbad Herren." 1 Sam 15:30-31.
Det är intressant att Saul talade om din Gud och inte min Gud.
Trots att Saul ångrade vad han gjort så var det viktigare -
för honom att rädda sitt anseende än att lyda Gud.
Det som folket tänkte om honom var viktigare än vad Gud tänkte.
På det sättet skiljde sig Saul från en annan kung, kung David.
David hade ingen fin bakgrund och enligt folket var inget kungaämne.
Men David fruktade Gud mer än människor.
Trots att David sedan begick en större synd än Saul -
t.ex. när han begick äktenskapsbrott -
med grannfrun och lät döda hennes make -
så fick David förlåtelse för sin synd när han bekände sin synd.
Han tog fullt ansvar för den.
"Mot dig, just mot dig, har jag syndat" skriver David i en psalm.
"och gjort det som är ont i dina ögon.
Därför har du rätt när du talar, du är ren när du dömer." Ps 51:4
David skyllde inte på någon annan.
Inte på sin pappa som behandlade honom orättvist.
Inte på sina bröder som ständigt bråkade med sin lillebror.
Han tog sitt eget ansvar och skyllde -
inte på flodhästar som det fanns nog av.
Han erkände sin synd och tog ansvar.
Trots att vår egen bakgrund påverkar hur vi reagerar på saker -
så är vi själva ansvariga för vårt beteende.
En stor del av det kan vara medvetet -
och en ännu större del omedvetet.
När Gud visar på felaktiga beteenden i vårt liv, -
vad gör vi då?
Erkänner vi vårt beteende som synd -
eller skyller vi på omständigheter?
I Nya Testamentet såg aposteln Paulus -
saker i sitt liv som höll honom fången.
Paulus erkänner att han är och har varit missbrukare.
Om de beroendeframkallande sakerna berodde på -
hans uppfostran, utbildning eller karaktär vet vi inte.
Och vi vet inte heller vilka de här frestelserna var.
Hur som helst ansåg han att han inte själv kunde bli fri från dem.
Han upptäckte i alla fall ett sätt på -
vilket de inte hade makt över hans liv.
"Jag finner alltså den lagen för mig som vill göra det goda: att det onda
finns hos mig. I min inre människa gläder jag mig över Guds lag, -
men i mina lemmar ser jag en annan lag -
som kämpar mot lagen i mitt sinne -
och gör mig till fånge under syndens lag i min kropp.
Jag arma människa! Vem ska rädda mig från denna dödens kropp?
Gud vare tack, genom Jesus Kristus, vår Herre!
Alltså tjänar jag själv med mitt -
sinne Guds lag, men med köttet -
tjänar jag syndens lag." Rom 7:21 - 25.
Paulus lösning för att bli befriad från -
det förgångna var genom sanning och nåd.
Han såg och erkände sanningen som den var.
Han gick med på att leva som ofullkomlig och svag.
Hans syndighet försvann ingenstans, -
han blev inte utan synd men när han -
bekände sanningen så vände han -
uppmärksamheten till vad Jesus gjort.
Han trodde att Jesus hade sonat alla hans synder på Golgata kors.
Jesu försoningsverk var större än hans synd.
Det utgjorde också grunden för hans självkänsla.
I första Korinterbrevet skriver Paulus i 15 kapitlet: "Men
genom Guds nåd är jag vad jag är, -
och hans nåd mot mig har inte varit förgäves, -
utan jag har arbetat mer än de alla, -
fast inte jag själv, utan Guds nåd som varit med mig."
Paulus visste att han var beroende av Guds nåd till 100%.
Han var en ofullkomlig, benådad människa -
som inte kunde skryta med sitt eget.
Allt dåligt tog han på sig själv och -
för allt det goda gav han Jesus äran.
Samtidigt var han medveten om och erkände vad Gud gjort genom honom.
Hans identitet var helt förankrad i Guds nåd.
Vad är din identitet förankrad i?
Behöver du Gud för att godkänna dig själv?
Förhoppningsvis.
Vem är det som definierar din andliga identitet?
Får det vara Gud eller är det en människa?
Pappa eller mamma, farfar eller farmor?
Bröder, systrar, make eller släkten?
Något samfund eller den allmänna åsikten.
Vem definierar din identitet?
Vad betyder mera för dig?
Vad människor tänker om dig eller vad Gud tänker om dig?
Hindrar människors åsikter dig ifrån att söka dig nära Gud?
En gång kommer vi att stå ansvariga -
inte inför människor utan inför Gud.
Därför är det mycket viktigt att vi lämnar vår -
barndoms flodhästar och krokodiler -
alla svåra relationer till Gud.
Och vi ber om nåd att kunna förlåta alla som brutit mot oss.
Och tro att vi fått förlåtelse för egna synder.
Gud är rik på nåd, Han är beredd att förlåta.
Han ger oss en ny början och en ny identitet i Honom.
Som en benådad, syndig människa.
Vi ber tillsammans.
Jesus, Du känner oss var och en, vilka -
svåra upplevelser vi har från barndomen och livet, -
vilka svåra flodhästar vi har haft.
Herre, tack för att Du kan göra allt nytt, och Du gör nytt.
Ge oss nåd att förlåta dem som brutit mot oss.
Låt vår identitet bygga på Dig, Ditt ord och Din kärlek.
I Jesu namn, amen.
Tack för att du var med oss på Varvet.
Om du vill stöda oss så ring i Finland nummer 0600-10070 (ca 10 euro).
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Trevligt att du ville vara med, vi ses igen.
Tills det önskar jag dig mycket välsignelse. Hej då!
Översättning: Susanne Öst Himlen TV7