VARAAIT
Tere tulemast "Varaaita"!
Üks tänapäeva moesõnu on sallivus.
Seda sõna võib mõista ja ongi mõistetud mitmeti, sõltuvalt ajast ja kohast.
Sallivust on alati seotud erinevuse aktsepteerimisega.
Igal ajal on mingist asjast tehtud eriline sallivuse mõõdupuu.
Paistab, et Soome meedias on praegu, neil aastail tõusnud
või tõstetud selliseks mõõdupuuks seksuaalse erinevuse aktsepteerimine.
Tänapäeval võib ükskõik, mis asjast arvata, mida tahes - aga mitte sellest.
Kui keegi juhtub ütlema välja midagi sellist,
mis seab mingil moel kahtluse alla nn seksuaalse võrdõiguslikkuse
moel, mil seda tänapäeval avalikkuses esitatakse,
on ta ametlikult valel teel, lootusetult eksinud,
ja nii ühiskonnale kui lähedastele ohtlik.
Kui sa ei kiida heaks sama sugupoole vahelisi seksuaalsuhteid,
tuleb sind ühel või teisel moel pöörata õigesse usku.
Sinu arvamust peetakse ohuks teiste seksuaalsele vabadusele.
Meid, kristlasi, süüdistatakse sageli sallimatuses, kitsarinnalisuses.
Nimelt valel moel kitsarinnalisuses. Kindlasti on selleks ka põhjust.
Sageli me ei ela sugugi oma kutsumise järgi.
Aga kui vaadata ajalugu, tuleb tunnistada, et ristiusk on alati olnud
üks kõige rohkem inimväärikust hindavaid aateid.
Ristiusk levis tohutu kiirusega ümber maakera just seepärast,
et kristlased hoolitsevad kõikide inimeste eest
vaatamata ühiskondlikule positsioonile, vaatamata nahavärvile, soole
ja vaatamata seksuaalsele orientatsioonile.
Samas on kristlased alati kinni pidanud väärtustest ja veendumustest.
Ja see on alati olnud kellegi meelest täiesti talumatu.
Kristlased on algusest peale uskunud, et neil on õigus,
palumata andeks selle pärast.
Meil on veendumus,
mille kohaselt Jumal ja Tema sõna on kogu tõe mõõdupuu ja alus.
Ristiusk ei ole mitmete väärtustega vaid vägagi ühene.
Juhul kui ja siis kui Jumala sõna mõistab hukka metsiku seksuaalsuse,
igasuguse seksuaalsuse,
siis ka kristlased ei peaks seda koguduses heaks kiitma.
Täiesti teine asi on see,
mil määral me peaks oma seisukohta väljendama mittekristlaste ees.
Piibli sõnul pole meie ülesanne hoolitseda maailma eest,
vaid koguduse eest.
Meid on kutsutud kuulutama Jeesust ja pakkuma päästet igale inimesele,
aga seda mitte peale surudes, survet avaldades või ära ostes.
Kui keegi küsib meilt seisukohta seksuaalküsimustes
või muudes moraalsetes küsimustes, tuleb julgelt välja öelda oma veendumus,
isegi kui seda peetakse hukkamõistvaks.
Huvitav, et sageli maailm teab, mida kristlastena peaksime mõtlema
ja tegelikult ootab, et seisaksime oma veendumuste eest.
Ehkki seda ei kiideta heaks.
Selle kohta on väga hea näide Vanas Testamendis,
1. Kuningate raamatu 22. peatükis.
VARAAIT
Ajal, mil Iisraeli riik oli jagatud kaheks -
põhjapoolseks Iisraeliks ja lõunapoolseks Juudaks,
oli nende riikide kuningatel palju vaenlasi.
Vahel ka ühiseid vaenlasi.
Kui Iisraeli kuningas Ahabil oli mingil ajal piiritüli naabritega, aramealastega,
siis ta palus lõunapoolse Juuda kuninga Joosafati abi.
"Ja Iisraeli kuningas ütles oma sulastele:
"Te ju teate, et Gileadi Raamot on meie oma,
aga me ei tee midagi, et võtta see ära Süüria kuninga käest!"
Ja ta küsis Joosafatilt:
"Kas tuled ühes minuga sõtta Gileadi Raamoti pärast?"
Ja Joosafat vastas Iisraeli kuningale:
"Nagu sina, nõnda mina, nagu sinu rahvas, nõnda minu rahvas,
nagu sinu hobused, nõnda minu hobused!"
Aga Joosafat ütles Iisraeli kuningale: "Küsi ometi enne Jehoova sõna!"
Siis Iisraeli kuningas kogus kokku prohvetid, ligi nelisada meest,
ja küsis neilt: "Kas ma võin minna sõdima Gileadi Raamoti vastu või pean loobuma?"
Nad vastasid: "Mine ja Issand annab selle kuninga kätte!"
Aga Joosafat küsis:
"Kas ei ole veel mõnda prohvetit, et saaksime temalt küsida?"
Ja Iisraeli kuningas vastas Joosafatile:
"On küll veel üks mees, kellelt saaks küsida Jehoova nõu.
Aga mina vihkan teda, sest ta ei kuuluta mulle head, küll aga halba.
See on Miika, Jimla poeg!"
Aga Joosafat ütles: "Kuningas ärgu rääkigu nõnda!"
Nii Juudas kui ka Iisraelis
tunnistati usku Aabrahami, Iisaki ja Jaakobi Jumalasse.
Tõsi, põhjapoolse Juuda kuningad olid vähem usklikud kui lõunapoolsed.
Jahve kummardamisse oli mõlemas riigis segatud mitmesugust religioossust.
Seepärast oli Jahve kummardamine nimeline usk ühteainsasse Jumalasse.
Kui Ahab kutsus Joosafati ühisele sõjaretkele,
tahtis lõuna kuningas otsida kinnitust Jumalalt.
Siis Ahab lasi kokku tuua usulised asjatundjad ja küsis,
kas Jumal annab loa sellele operatsioonile.
Ilmselt ei olnud Joosafatil täit usaldust põhja kuningas Ahabisse
ja tema prohvetitesse;
oli ju kuningas lasknud tappa peaaegu kõik Jahve papid ja prohvetid.
Joosafat ilmselt mõistis,
et prohvetid kuulutavad just seda, mida Ahab tahtis.
Nii ta siis küsiski, kas siin on kõik ennustajad ja prohvetid
ja Ahab vastas, et on veel üks, aga sellelt ei tasu küsida.
Mulle ei meeldi see; ta ei ennusta kunagi midagi head, aga ainult halba,
ta on nii ahtameelne, nii hukkamõistev, et temalt ei tasu küsida.
Meie aeg ei erine palju tolle aja religioossusest ega ka muus osas.
Me oleme samasuguses religioosses jamas.
Soome ametlik religioon on kristlus,
kuid sellesse on segatud mitmesugust religioossust.
Paljudes otsustes on praktiliselt lahti öeldud Piibli õpetustest
ja õpetatakse ja tegutsetakse selgelt Piibli vastaselt.
Religioossed juhid painduvad avaliku arvamuse järgi
ega julge kuulutada Piibli kohaselt, tuues ettekäändeks sallivuse.
Seetõttu on kristluse ametlikud esindajad kaotanud rahva usalduse
usulise asjatundjana.
Väidan, et rahvas arvab, et võib ju küsida religioossetelt juhtidelt,
kuid need räägivad alati seda, mida kuulda tahetakse.
Võiks ju ka küsida vabakogudustelt,
kuid need ei räägi kunagi midagi head, vaid mõistavad ainult hukka.
Tekst 1.Kuningate raamatus jätkub:
"Käskjalg, kes oli läinud Miikat kutsuma, rääkis temaga ning ütles:
"Vaata ometi, prohvetite sõnad on nagu ühest suust kuningale head;
olgu siis sinugi sõnad nagu ühel nende hulgast ja räägi head!"
Aga Miika vastas:
"Nii tõesti kui Jehoova elab, mina räägin, mis Jehoova mulle ütleb!"
Ja kui ta tuli kuninga juure, siis ütles kuningas temale:
"Miika! Kas me võime minna sõdima Gileadi vastu või peame loobuma?"
Ja ta vastas temale:
"Mine, ja sul õnnestub, sest Jehoova annab selle kuninga kätte!"
Aga kuningas ütles temale: "Mitu korda ma pean sind vannutama,
et sa ei räägiks mulle muud kui ainult tõtt Jehoova nimel?"
Ehkki Miika tahtis olla kuulekas tõele, kasvas surve liiga suureks.
Ta ei jaksanud olla jälle eri meelt teistega.
Nii ta siis ennustas seda, mida teadis, et Ahab ootab.
Ilmselgelt polnud kuningas huvitatud Jumala tahtest, vaid oma võimust.
Ahab oli äärmiselt jõuline juht
ja keegi ei võinud teda juhatada ilma tema loata.
Ta aimas, et Miika meelitab, sest ta teadis, mida Miika pidi ütlema.
Väga dramaatiline. Ka meie kohtame kristlastena nõudmist
kohanduda üldise arvamusega - täna, aastal 2013 Soomes.
Miks te kristlased olete alati nii hukkamõistvad?
Teil oleks palju paremad võimalused, kui hoiaksite teatud asjades suu kinni.
Olge sallivad.
Kas kõike peab siis võtma nii punktipealt. Just nii nagu Piibel ütleb.
Olge sallivad!
Ja meil on kiusatus olla vait ka siis,
kui Jumal ootab, et väljendaksime Tema seisukohta teatud asjade suhtes.
Minu meelest me ei peaks pakkuma alati oma arvamust
kõigis rasketes küsimustes, kui meilt ei küsita.
Maailm tunneb ka kristlaste puhul ära võltsi,
kuna maailm teab, mida peaksime mõtlema - üldjoontes.
Ausust hinnatakse, isegi kui seda ei sallita.
Tekst jätkub:
"Siis ta ütles: "Ma nägin kogu Iisraeli hajali olevat mägedel nagu lambad,
kelledel ei ole karjast!
Ja Jehoova ütles: Neil pole isandaid! Igaüks pöördugu rahuga koju!"
Siis ütles Iisraeli kuningas Joosafatile:
"Eks ma öelnud sulle, et ta ei kuuluta mulle head, küll aga halba!"
Kui Miika kuulutas seda, mida Jumal käskis -
seda, et rahvas ei võida, vaid neil tuleb naasta koju,
mitte sõdida vaenlase vastu antud olukorras -
kui Miika seda rääkis, siis kuningas tõrjus selle ikkagi.
Samamoodi suhtub ka meie ajastu kristlastesse -
nonii, ma ju ütlesin, et need on alati hukka mõistmas.
See on olnud kristlaste osa ja on alati.
Siiski on meie ülesanne rääkida Jumala tõde, kui meilt küsitakse
ja vahel ka siis, kui meilt ei küsita.
Me ei pea kohanduma selle aja väärtuste järgi vaid Jumala sõna järgi.
Me ei pea sallivuse nimel tõde maha vaikima.
Me vajame julgust, et seista Jumala tõe najal.
VARAAIT
Kohanemisvõime on tore asi, inimene suudab hämmastaval moel
kohaneda täiesti äärmuslike oludega - külma, kuuma, kuiva, märjaga - kõigega.
Kohanemisel on ka oma pahupool - me kohaneme kergesti ka sellega,
millega ei peaks ega tohikski harjuda.
Roomlaste kirja 12.peatükis kirjutab apostel Paulus:
"Ja ärge saage selle maailma sarnaseks,
vaid muutuge teiseks oma meele uuendamise teel,
et te uuriksite, mis on Jumala hea ja meelepärane ja täieline tahtmine."
Pauluse sõnul on selles maailma ajas asju,
mille eest kristlane peaks ennast kaitsma.
Ta peab silmas väärtusi ja hinnanguid ning sellist eluviisi,
mis viib meid kaugemale Jumalast ja Tema tõest.
Me nimelt harjume patuga.
Mida rohkem me seda kohtame, seda vähem me sellest kohkume.
Ja seda kergemini läheme ka ise sellega kaasa.
Seepärast on meil põhjust peatuda ja mõelda ausalt,
mida oleksime mõelnud sellest või teisest asjast kasvõi 10 aastat tagasi.
Me hämmastume, kui palju me mõtlemine on muutunud.
Meil on põhjust tunnistada Jumalale neid asju,
milles oleme mugandunud valel moel.
Jumal lubab uuendada meid, Ta teeb seda meelte uuendamise kaudu.
Kui oleme käinud jalutamas, jooksmas, rattaga sõitmas, suusatamas, kõndimas
või teinud muud vastavat,
võtame seljast higised riided, läheme dušši alla
ja paneme selga puhtad riided.
Peale dušši tunneme end värskelt, nagu täiesti uuena.
Samasugust pesemist vajame ka hingele ja vaimulikus vallas.
Me hing määrdub me ümber olevast melust ja sündmustest
ja me kohandume kergesti sellega, millega ei peaks.
Seepärast vajame meelte uuendamiseks sisemist dušši.
See on nagu sisemine lahti riietumine valedest suhtumistest ja väärtustest;
see on andestuse palumine Jumalalt.
See on nagu Kristuse dušši all käimine
ja pattude andeks uskumine Jeesuse lepitustöö tõttu.
See on nagu uutesse suhtumistesse ja tegudesse riietumine,
see on sirutumine selle poole, mis on õige.
Ainult regulaarne puhastumine - pesemine Jeesuse armus,
võib kaitsta meid selle maailma aja järgi mugandumise eest.
Milline on meie seisund?
Peame otsekui pidevalt vastuvoolu ujuma, sageli vastu üldist arvamust.
Me muutume sageli kalgiks, küünilisteks, hukkamõistvaks ja hoolimatuks -
vahet pole, las läheb! Minu poolest mingu, kuhu tahab.
Taoline suhtumine peegeldab sallimatust ja hoolimatust.
Seetõttu on äärmiselt tähtis jälgida oma suhtumisi.
Jeesus manitses näitama üles sallivust ja armastust kõikide inimeste vastu,
ka nende vastu, kes meid ei salli.
Ta ütleb: "Ärge tasuge kurja kurjaga, ega sõimu sõimuga,
vaid vastupidi, õnnistage, sest te teate, et olete kutsutud pärima õnnistust!"
See on 1.Peetruse kirjas 3 peatükis.
On lihtne solvuda nende peale, kes on meiega eri meelt
ja hakata pidama nö püha sõda uskmatute vastu,
aga siis on tähtis meeles pidada, et see pole meie sõda.
Jeesus on juba võitja, Tal on kogu võim, Ta on juba lepitanud meie patud
ja Ta on lubanud olla meiega iga päev.
Võime anda Talle oma meelepaha ja solvumise
ja armastada ning paluda armastada neid, kes meid ei mõista.
Milles siis peaksime olema ranged ja milles sallivad?
Peamiselt peaksime olema ranged patu suhtes iseenda elus.
Me peaksime otsima puhtust.
Suhetes teistega tuleks otsida armastust,
mitte tegutseda nende üle kohtumõistjatena, eriti kristlaste suhtes.
Sageli on sellega täpselt vastupidi -
me mõistame hukka teisi, aga endi suhtes oleme äärmiselt sallivad.
Jeesus näeb seda, Ta tahab anda andeks.
Me võime seda paluda ja saada andeks kõik meie valed suhtumised.
Olen ise kogenud lugematuid kordi, et kui olen saanud jätta oma patud Jumalale,
on mul palju armulisem meel ka teiste suhtes.
Võime rahulikult olla kitsarinnalised neis asjus, millest tuleb kinni hoida.
Me ei pea olema kitsarinnalised asjus,
kus tuleb anda ruumi teisele ja teise erinevusele.
Jumal tahab meid julgustada olema armulised ja hoidma kinni Tema sõnast.
Palvetame koos!
Jeesus, tänu Sulle, et Sa oled andnud piirid armastusele.
Tänu, et Sa oled andnud piirid, mis on Sinu tõe ja armastuse kohased.
Me palume, Issand, et Sa annaksid julgust seista Sinu tõe najal,
ajal, mil see ei meeldi inimestele.
Issand, tänu, et võime ka ise pageda Sinu andestuse kaitse alla.
Me pole sugugi alati loogilised ega eesmärgipärased. Anna andeks see kõik.
Issand, luba meil armastada neid,
kes meid alati ei mõista ega aktsepteeri meie seisukohti.
Anna armastust. Seda armastust, mida Sina oled täis.
Jeesuse nimel, aamen!
Aitäh, et olid vaatamas!
Jätkame uute osadega 2 nädala pärast.
Järgmisel nädalal on veel vanade kord.
Soovides toetada TV7 tööd, külastage meie kodulehte www.tv7.ee
või helistage 900 1777 (kõne hind 7 eur). Oleme siiralt tänulikud iga toetuse eest!
Olen tänulik, et oled olnud toetamas ja palun, et palvetaksid selle saate eest.
Aitäh veelkord, et olid vaatamas! Jumal õnnistagu sind rohkelt!
Nägemist!
Tõlge: Ülle Kapanen