VARVET
Välkommen igen till Varvet.
Vi fortsätter idag med serien: "Tänk om".
Första gången samtalade vi om: "Tänk om Gud inte finns" och -
andra gången berörde vi ämnet: "Tänk om allt inte slutar väl".
Nu fortsätter vi om samma ämne med min gäst Pasi Turunen.
Du är redaktör och teolog.
Du är rätt många olika saker, du är även make.
Pasi, när man ser runtomkring sig så -
ser vi att det finns mycket problem i världen.
Miljöförstöring, växthuseffekt, överbefolkning, -
världsekonomin rasar, människorna är allt -
olyckligare, sjukare och ensammare.
Håller du med?
- Om man ska tro på medierna så kanske är det så.
Det märkliga är att samtidigt -
talas det om att västvärlden -
mår materiellt bättre än tidigare.
Det finns mer av det goda åt alla.
Så vi lever i en motstridig värld som visar att -
där dessa problem inte finns i så stor utsträckning -
mår man inte bättre andligt trots överflöd av det goda.
Människor upplever tomhet och -
begår även självmord för att de finner livet meningslöst att leva.
Jag kommer att tänka på Jesus Ord -
då Han talar om de sista dagarna.
Det är som i Noas dagar, människor gifter sig och -
bygger och utvecklar och allt verkar gå bra men -
samtidigt finns ändå en oerhörd ångest.
Människor fruktar och förgås i väntan -
på vad som ska drabba jorden.
Vår tid liknar Noas dagar.
- Ett intressant inslag är att samtidigt som -
människor fruktar och oroar sig har de ändå -
svårt att acceptera att det kan gå illa på riktigt.
Vi tänker att politikerna, vetenskapsmännen -
eller arbetarna fixar problemen.
- Men förtröstar inte på Gud. - Nej, ofta är det så.
Vi lever mitt i en recession och ändå -
tänker större delen av befolkningen -
att en konjunkturuppgång är på väg.
- Kanske finns en del som recessionen inte berört så djupt -
ännu att de skulle påverkas på ett personligt plan.
Man tänker: "Vi klarar oss, jorden går inte under."
- Bara det inte kommer nära.
- Ja. Om det inte berör mig så är det lätt att -
förneka: man ser det inte, alltså finns det inte.
- Samtidigt visar alla mätare nedåt.
Men hur kommer det sig?
- Att allt går...? - Att vi inte vill erkänna detta?
- Vi är mästare på att förneka sanningen.
Ateisterna förnekar Gud trots att Hans existens -
liksom ropar in i vår själ.
Man känner igen dessa drag hos sig själv också -
och då måste man bara stänga ute vissa saker.
Mikko Alatalo har en kul låt som heter "Fjärrkontroll".
I den är tanken att när han ser något hemskt på TV -
så kan han bara bläddra bort det med fjärkontrollen.
Men när han hör om händelser i det verkliga livet -
så går det inte att bläddra bort längre.
Kanske har vi vant oss att det hemska finns i TV-rutan, -
bortsett från de människor som det svåra berör direkt, -
och vi kan bara byta kanal.
Det är en slags självförnekelse.
Förnekelse av verkligheten. - Ja.
I förra programmet pratade jag om -
hur livets realiteter drabbar oss alla.
Vi kan drabbas av sjukdom, -
svårigheter med ekonomin, relationer mm. Ingen slipper undan.
När människan möter dessa svårigheter, -
som även Bibeln säger ska komma, så anklagar människan Gud.
Hur kommer det sig?
- Ja, detta är en djupgående fråga.
Jag svarar lite taktlöst genom att säga -
att det reflekterar lite av vårt uppror mot Gud.
När vi inte vill möta vår egen -
skuldkänsla är det lättare att anklaga Gud.
På ett sätt upprepas i detta händelserna på Golgata.
Guds Son fastspikad på korset, bär världens synd.
Han är skyldig till allt möjligt i hela världen.
Därför hänger Han, Guds Son, blödande på korset -
och vi går förbi, smädar och nickar: -
"Om Han behagar Gud så må Han hjälpa Honom."
Ja, det reflekterar lite av vårt uppror mot vår Skapare och Gud.
Men vi kan även se en positiv reflektion eftersom vi ändå -
har ett medvetande om att det -
måste finnas godhet i världen och en mening med livet.
Vi upplever att saker inte är som de borde vara.
Det tyder på en längtan efter Gud. Fastän Gud inte -
betyder något i ens liv så kan man -
ändå anklaga Honom när saker går fel.
-" I am my mother after all." Eller: "I am my father after all."
Man skyller gärna på föräldrarna.
Det är lite så, "föräldrarnas fel."
- Någon har sagt att för att kunna slå Gud -
i ansiktet måste man sitta i Hans famn.
- Det var bra sagt.
- Jag önskar det hade varit min egen aforism.
- Lysande formulerat.
I vilken grad kan vi själva påverka vår lycka?
Beror det på oss själva? Kan vi själva göra vår lycka?
Ibland ser det ut som om vi kan.
Vissa vill redan som barn bli läkare och de blir läkare.
De bestämmer sig för att bli kirurger och de blir det.
Och sedan blir de överläkare och hälsoministrar osv.
- Här finns en fara för två ytterligheter.
Det ena är djup ödestro, att människan är oförmögen -
att ändra sina livsvillkor eller påverka sin framtid.
Det kan liknas vid en tuff kastordning eller karmalag -
som i Indien. Du föds fattig in i en lägre kast.
Du och din släkt borde inte ens försöka komma ur det.
Den andra ytterligheten är kanske -
människans inbillning om sin egen allsmäktighet.
Men det är inte riktigt så enkelt.
Vi kan påverka saker genom våra egna val.
Gud ger kunskap om gott och ont. De valen har betydelse i våra liv.
Vi har alla insikt om vad som är gott.
T.ex. okunskap och lättja är inga dygder. De är inga ideal.
Bättre att vara flitig och studera och så påverka sin framtid.
Men alla har inte möjlighet att påverka sin framtid.
Vi lever under den spänningen just nu.
Man kan erfara det både individuellt och globalt.
Vi behöver få Guds vishet och kärlek till vår nästa för att -
få människorna att förstå att de är inte dömda -
till en olycklig situation utan kan påverka den.
- Om våra motgångar och ondskan i världen inte är Guds fel -
och om vi själva inte fullt ut kan skapa vår -
omgivning som vi vill och ondskan inte beror på oss, -
inte godheten heller för den delen, -
så i vilken utsträckning beror våra svårigheter på satan?
- Jag svarar först på en annan fråga du inte ställde.
Det har att göra med Guds ansvar.
Det onda är inte Guds fel då Han inte orsakar det. Han lägger inte -
bananskal på din väg så du halkar -
och slår dig men -
Gud, som är allsmäktig enligt Bibeln -
är ansvarig så sätt att Han tillåter saker hända.
Ändå måste vi lita på att Han vet allt. Han vet varför -
Han tillåter vissa saker även om vi själva inte förstår det då.
En annan sida som du nämnde är att det finns en personlig -
ondska som Bibeln talar om.
Den fallna ängeln satan och hans här.
Hur förmodernt och otroligt det än kan låta.
- Förmodernt...
- Ja man talar om postmodernism så kommer detta före modernismen.
Men det är möjligt att ondska kan -
personifieras och orsaka skada i människors liv.
Om Jesus trodde på djävulen -
så måste vi tro att det finns en personifierad ondska.
Jesus sade att själafienden... Och Jesus vet vad Han pratar om...
Jesus sa att djävulen har kommit för att stjäla, slakta och döda.
Jesus har kommit för att ge liv och överflöd.
Du har personlig ondska -
om du ser "stöld, slakt och död" i ditt liv.
På något sätt återvänder ansvaret till det -
personliga onda som orsakar problem.
För att vi ska övervinna honom så -
måste vi återvända till Bibelns -
kärnbudskap som är att Jesus gav en dödlig stöt -
åt fienden och vann över satan på Golgata kors.
Jag har hört att om man dödar en orm så slingrar -
den sig ända fram till kvällen.
Sant eller inte, du kanske inte heller vet det, men om -
det skulle vara sant så stämmer det på djävulen.
Hans makt bröts på Golgata men innan-
solen går ned och hans tid är över så -
fortsätter han att försöka skada så -
mycket han kan. Men Gud segrar.
- Men vi kan också själva, med våra egna fel och synder, -
göra så att vi blir olyckliga i livet.
Det finns ondska som beror på våra egna felaktiga val.
- Ja absolut. Det var bra sagt.
Bibeln visar att gärningar har konsekvenser.
Lyckligtvis finns där även löftet om försoning.
Gud förlåter men det betyder inte att -
det gjorda blir ogjort.
Det finns olika konsekvenser beronde av gärningen.
Det finns saker vars konsekvenser är oåterkalleliga.
Har man varit otrogen eller begått mord så kan -
klockan inte vridas tillbaka hur gärna man än vill.
Man kan bara förtrösta på att Gud förlåter den ångrande i Jesu namn.
Kanske att man får mod att möta konsekvenserna och börja om.
Ibland har jag tänkt, och jag tänker så än, att Korsets -
hemlighet är att den egentligen inte ändrar vårt förflutna -
men den ändrar vår framtid.
Det är onödigt att se tillbaka på fel vi har gjort.
Genom korset får vi blicka framåt och -
leva vårt liv utifrån den förlåtelsen -
och möta vissa konsekvenser -
som inte kan göras om intet.
Vissa saker går att reparera genom att be om förlåtelse.
Andra saker kanske inte går att reparera -
och då ska man lära sig att leva med det.
- Jag vill backa aningen tillbaka i vårt samtal.
I början talade vi om att vi ibland förnekar verkligheten -
med bortförklaringar och vi kristna har också olika sätt -
att kringgå verkligheten. Ett sätt är -
att ställa det onda utanför oss själva.
Vi anser det möjligt för oss att vara syndfria och heliga -
och att det är möjligt för oss att var fullkomligt friska, rika -
och lyckliga hela tiden och att det är också vad Gud vill -
och att erkänna lidande och det onda innebär att inte leva -
i enlighet med den tro man äger. Det känns som ett sätt -
att fly den onda verkligheten.
- Att ställa ondskan utanför sig själv är väldigt allmänmänskligt.
Idag talar man mer om miljöbrott än om äktenskapsbrott.
Det är alltså viktigare var du lägger dina hushållssopor -
än att du bedrar din äkta hälft.
På ett sätt är den här typen av utkontraktering -
av ondska modernt och det är farligt för oss människor.
Jag anser att kristendomens storartade budskap ligger i att -
när Gud erbjuder förlåtelse i Kristus -
så får jag en möjlighet att bemöta och erkänna min egen ondska.
Felet var inte hos den andra personen eller -
hos staten för att det går dåligt för mig.
- Eller hos föräldrarna. - Precis.
Felet är hos mig, jag blir förlåten och jag lär mig -
genom Kristus att göra saker på ett nytt sätt.
- Framåt hjälper Herren. - Ja.
- Nu lite personligt. - Oj, please...
- Som vi gjorde två veckor sen. - Nu börjar avslöjandet.
- Det är inte meningen. Men Pasi, vad är ditt största problem?
- Förutom att jag säger: mig själv?
Här måste jag låna en annan tänkare som sade att: -
"De stora problemen skäms man att -
prata om och att tala om de små vore koketterande."
Vi har alla problem från -
otålighet till -
sådant som tvingar oss på knä inför Gud för att be om förlåtelse.
- Vilket personlighetsdrag hos dig -
måste du kämpa mest med?
- Det borde man fråga min fru.
- Som om du aldrig skulle ha hört det!
- Vet inte om det här är synd eller inte men -
att skjuta på saker till nästa dag, -
vet inte om det är lättja eller något sådant.
- Någon anser det manligt. - Ja, det här är koketteri.
- Hur kan du leva med det?
- Fungerar bra för mig men jag vet inte hur andra upplever det.
- Min egen sorglöshet gör att -
jag måste ofta be om förlåtelse.
T.ex. av mina närmaste och jag värdesätter dem -
särskilt min fru som orkar leva med det.
- Jag har kanske inte varit så självanalyserande -
så att jag ska kunna ge ett djupgående svar på din fråga.
Det kanske är en svaghet hos mig att -
jag inte ser hur andra ser på mig och mina göranden.
Men jag är nog ganska otålig t.ex. när jag kör bil.
- Är du optimist?
- Vet inte om det är optimism... Men om vi återgår till din fråga.
Detta är faktiskt något som jag funderat över ibland.
Jag undrar om jag har en personlighet som tror -
att allt löser sig och därför förstår jag inte oroa mig.
Det betyder inte att det saknas saker att oroa sig över.
Men det brukar ofta lösa sig.
- Jag har känt dig under många år -
och jag har alltid tyckt att du är -
väldigt optimistisk. Du är analytisk men du hittar alltid -
hoppet. Vad grundar sig din optimism på?
Eller är det så att: "Det löser sig"?
- Delvis men det är alltid frågan om personlighet.
Sett ur min världsåskådning så betyder det självklart något -
att jag tror på Jesus och att Bibeln är Guds Ord.
Jag brukar inte läsa Bibeln så att allt stannar -
vid det kaos som du beskrev i början utan -
i slutet av tunneln finns ljus och det är inte, -
ännu en aforism, det är inte ljuset av ett mötande tåg.
Så någonstans finns ett hopp, Bibeln säger så -
och Jesus kommer tillbaka och återupprättar allt.
Det är det hoppet som vi rör oss mot.
- I hur stor utsträckning är det möjligt för oss att leva -
när vi lever i en värld som haltar mot graven, -
detta är ingen personlig fråga, hur kan vi -
var och en finna ett hopp -
när ekonomin, miljön och allt rasar samman?
- Hänvisar till det jag sade tidigare att om vi är kristna -
dvs att vi följer Kristus -
så ska vi hämta vårt hopp av det som Kristus lär oss.
Jag tror inte på det att vi haltar mot graven.
Vi haltar mot Jesus återkomst och uppryckandet.
Jag tror inte att jag dör. Jag tror att Han återvänder innan jag dör.
Om jag ändå dör och världen rasar -
kommer Jesus och väcker de döda.
I det finns det stora hoppet. Detta slutar inte i mörker och kaos.
Allt slutar så att Kristus kommer att regera -
hela världen som har blivit återupprättat.
Då sker det samma som på Genesarets sjö -
då det var storm och Bibeln berättar att Jesus sov -
och båten fylldes med vatten. Det är vår uppfattning -
att vår båt gungar och fylls med vatten -
och vi frågar: "Herre, bryr du dig inte?"
Han sade: "Vi far till andra stranden." Inte: "Vi sjunker."
Hans Ord bar fastän det stormade och båten gungade.
Jesus brydde sig även om Han var tyst.
Han stod upp, näpste stormen och det blev stilla.
Det visar att Jesus härskar över naturkrafterna.
Allt det negativa och dåliga som finns i världen nu -
visar att naturen är bortom sitt naturliga tillstånd -
eftersom Kristus, Konungen är inte här.
När Han återvänder säger Han till skapelsen: -
"Var stilla" och det blir stilla.
Tills dess suckar jorden i födslovåndorna och Gud -
låter mänskligheten försöka lösa sina egna fel -
för att den ska lära sig att endast Gud kan lösa dem.
- Vill du be så här till slut? - Ja.
Himmelske Fader, vi tackar Dig för Jesus, vi tackar Dig -
för att Du vill förlåta alla som förtröstar på Dig.
Vi tackar för att denna världen är på väg mot -
Herrens återkomst då allt blir återupprättat -
och då allt är bra igen.
Herre låt oss behålla vårt hopp, vår -
tro och frid fram till dess. Amen.
- Amen. Tack Pasi. Vi gör om detta.
Tack för att du var med. Vi fortsätter nästa gång -
med ämnet "Tänk om" och -
då frågar vi bl.a: "Tänk om jag blir ensam".
Om du vill stödja programmet så får du -
betalningsuppgifterna i slutet av programmet.
Gud existerar och Gud -
kommer att segra till slut.
Han välsigne dig rikligen. Hej då.
Stöd Himlen TV7!I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
SMS:a ”HimlenTV7 100” till 72672 (så skänker du 100 kr)
Översättning: Helena Yeshuel Himlen TV7