VARVET
Välkommen igen till Varvet.
Vi fortsätter serien om Jesu liknelser.
Rubriken är "Med andra ord". Idag ska vi fokusera på -
"liknelsen om liknelserna" eller liknelsen om såningsmannen.
Den är ett slags grundexempel på alla Jesu liknelser.
Jarmo Sormunen Pastor
Jag har talat om den tidigare men vill ta upp den igen.
Med den förklarade Jesus varför Han använde så många liknelser.
Den är en nyckel till tolkning av andra liknelser.
Den hör till liknelserna som handlar om Guds rike.
Den belyser Guds rikes natur.
Guds rike är ett "hörselrike". Liknelsen om såningsmannen -
handlar om att höra och om hinder för hörandet.
Om du vill höra, och tro, förstår du också det som sägs.
Du blir delaktig i det orden utlovar. Vad du än vill lyssna på...
Om din fru eller man säger något... vill du lyssna, så hör du.
Väldigt ofta är vår hörsel selektiv.
Om du vill tro så hör du. Vill du inte tro -
så blir även Jesu Ord rena hebreiskan för dig.
Matteus skriver i 13 kap följande: "Och han talade -
till dem i många liknelser. Han sade: -
'En såningsman gick ut för att så. Och när han sådde, -
föll en del vid vägen, och fåglarna kom och åt upp det.
En del föll på stenig mark, där det inte hade mycket jord.
Det sköt genast upp, eftersom det inte hade djup jord.
Men när solen steg, förbrändes det och vissnade bort,
därför att det inte hade någon rot.
En del föll bland tistlar, och tistlarna växte upp och kvävde det.
Men en del föll i god jord och bar frukt, -
hundrafalt och sextiofalt och trettiofalt.
Hör, du som har öron!'" (Matt 13:3-9)
Jesus talade alltid i liknelser om sådant som skulle bli ihågkommet.
Då skulle man åtminstone minnas själva berättelsen.
Och den kunde tillämpas av den som förmådde det.
Det är likadant nu för tiden.
Vad minns du från den senaste predikan du hörde?
Fundera på det en stund.
Troligen minns du historien som berättades, -
exemplet som gavs eller föremålet som visades.
Ett tag sedan hade jag med två plogar i undervisningen och några -
har frågat: "Var det den gången du hade en plog där framme?"
Föremål och exempel minns man och dessa kan i sin tur -
påminna om budskapet de illustrerade.
Jesus använde välbekanta, vardagliga bilder.
Även bilden av jordbruket var känd för alla.
Basfödan vete eller råg odlades överallt i Israel -
utom i öknen och i de högst belägna bergstrakterna.
Odlingsmarken var obrukad, åkrarna var mindre och hade -
ett ganska tunt lager matjord, ofta med stenar, rötter och ogräs.
Jorden rensades förstås men helt fri -
från exempelvis tistlar blev den aldrig.
Odlingsmarken i Israel var av varierande kvalitet.
Jordandeltat var särskilt bra. Där var matjordslagret tjockare.
I väntan på regnperioden sådde såningsmannen fröna -
men först röjde han marken från växtlighet -
för bästa tiden att så var strax innan regnet kom.
När regnet var på väg skyndade man sig att så.
Först rensade man jordlotten så gott det gick -
och precis innan regnet kom kastade man ut sädeskornen.
Oftast handsådde man vete eller råg.
När säden kastades ut kunde man styra så att den föll -
där jorden var bäst lämpad för groning.
Såningsmannen försökte alltså träffa den goda jorden.
Men helt kunde man inte gardera sig mot förspilld säd.
Allt såg lika gråbrunt ut.
Om jorden inte plöjts kunde man inte vara säker på -
var den gråbruna ytan dolde stenar och rötter.
Efter att säden såtts skrapade såningsmannen -
sönder jordskorpan med en träharv.
Först när regnet kom började säden gro och -
då såg man var det grodde bra.
Fröna som kastades ut föll i jordar av fyra slag.
Enligt liknelsen föll de först på stigen.
Åkrarna korsades av stigar och vägar som -
användes av odlarna och allmänheten.
Stigarna var så hårt trampade att såningsmannen -
inte kunde harva dem, så fröna blev uppätna av fåglar.
På stenig och bergig mark var matjorden tunn.
Stenarna och berget lagrade värme vilket fick -
fröna att gro snabbt när regnet kom.
Men vattnet avdunstade också snabbt så fröna inte kunde växa.
Den nya växtligheten dog snabbt.
Frön hamnade bland tistlar och annat så...
Tistlarna var svåra att upptäcka före sådden.
Även om allt ogräs på marken brändes -
kunde tistlar och liknande växter klara sig.
Efter regnet grodde de överraskande snabbt, före alla andra växter.
De växte snabbare och kraftfullare än vete och råg -
och sög all näring ur jorden.
Bredvid sådana energitjuvar vissnade och kvävdes säden.
Säd som såtts i god jord gav mångfalt igen.
Överallt gav inte skördarna hundrafalt igen -
men i exempelvis Jordandeltat fick man rika skördar.
På andra ställen fick man nöja sig med 30- eller 60-faldiga skördar.
Skörden var beroende av jordens tjocklek, fukt och värme.
Den andra regnperioden fick säden att mogna -
och bli storkornig och riklig.
Genom att tillfoga ett känt talesätt för de judiska rabbinerna, -
nämligen "Hör, du som har öron!", -
pekade Jesus på syftet med liknelserna.
Som jag sade i början är detta en liknelse om liknelser.
Liknelserna var som barnens skattgömmor som bara kan -
öppnas med rätt kod. Om koden är fel -
förblir skrinet stängt men om mottagaren har rätt kod öppnas det.
Har vi inte rätt inställning till talaren, -
det vill säga Jesus, förblir liknelsen stängd.
I Matt 13:10 och framåt läser vi: -
"Lärjungarna kom då fram till Jesus och frågade: 'Varför talar du -
till dem i liknelser?' Han svarade dem: 'Ni har fått lära känna -
himmelrikets hemligheter, men det har inte de andra.'" (Matt 13:10-11)
"Varför pratar du med dem genom liknelser, Jesus?"
Jesu svar pekar på att liknelsen om såningsmannen -
i själva verket svarar på just den frågan.
Allt hänger på hur vi tar emot det vi hör.
Vilken jordmån vi har i våra hjärtan.
Å andra sidan ville lärjungarna också veta -
exakt vad liknelsen om såningsmannen egentligen betydde.
Jesus svarade att: "Ni har fått lära känna himmelrikets hemligheter, -
men det har inte de andra." Var Jesus orättvis?
Budskapet om Guds rike, som Matteus kallar "himmelriket" i sitt -
evangelium riktat till judarna, det budskapet är en hemlighet.
Gud öppnar det genom förkunnelsen om evangeliet och undervisningen.
Men det förutsätter öppenhet för Gud och ett mottagligt sinne.
Exempelvis i Joh 7:17 står det: -
"Om någon vill göra hans vilja, skall han förstå om min lära -
är från Gud eller om jag talar av mig själv."
(Matt 13:12-13) "Ty den som har skall få, och det i överflöd, men -
den som inte har, från honom skall tas också det han har."
Jesus sade att Han talar till oss i liknelser -
eftersom vi ser utan att se och -
hör utan att höra eller förstå.
Vill du tro på Jesus och Hans Ord så får du det Jesus lovat.
Vill du inte tro så driver du åt helt motsatt håll och -
hamnar utanför Guds nåd. Även ditt jordiska liv lider -
av att du kämpar emot Gud.
I vårt förhållande till Jesus rör vi oss antingen framåt eller bakåt.
Ingen står stilla.
Öppenhet mot Gud öppnar evangeliet för människan.
Det enda Gud förväntar sig av oss är ett öppet sinne -
gentemot Honom och Hans Ord.
Jesus sade: "Jag talar till dem i liknelser, -
eftersom de ser utan att se och -
hör utan att höra eller förstå." (Matt 13:13)
Liknelserna åskådliggör Jesu läror men fungerade också som -
Guds dömande verktyg gentemot dem som inte ville tro på Jesus.
Liknelserna leder lyssnaren på ett sidospår.
Till exempel var liknelsen om såningsmannen -
bara en jordbrukslektion för många.
Så här förklarar Jesus liknelsen i Matt 13:18 och framåt: -
"Hör alltså vad som menas med -
liknelsen om såningsmannen. När någon hör -
budskapet om riket men inte förstår det, kommer den onde och -
rycker bort det som blivit sått i hans hjärta.
Detta är sådden vid vägen." (Matt 13:18-19)
Liknelsen om såningsmannen handlar om att höra och ta emot Guds Ord.
Fröet som såningsmannen sår är Guds Ord och evangeliet.
Såningsmannen själv är Gud.
Såddens resultat beror varken på såningsmannen eller fröet.
Gud är en bra ordsåningsman och Hans Ord är det bästa utsädet.
Det åstadkommer det som Gud avsett.
De fyra jordmånerna visar på olika förhållningssätt -
till Guds frälsningsbudskap, evangeliet.
En del förstår och tror inte alls på evangeliet.
Den inställningen illustreras av stigen och den hårda jorden.
Människan söker Gud och hör evangeliet men tar anstöt av det.
Guds fiende, satan, gör allt för att hindra människor att -
komma till Jesus och bli frälsta.
Han försöker på alla sätt hålla människor på avstånd från Guds Ord.
Och det finns många sätt: att vädja till förnuftet, -
att åberopa vetenskapen eller att förlöjliga tron.
Satan vet när någon grubblar över trosfrågor.
Han försöker fylla vårt sinne med miljontals skäl -
till varför Bibeln och evangeliet inte skulle vara sanna.
Fienden åberopar vetenskapen, konsten, undersökningar -
och dokument vars sanning ändras lika ofta som jeansmodet.
Han erbjuder dagens människor en världsbild där Guds Ord -
framstår som galenskap. Satan får spridandet av evangeliet -
att verka alltför svårt, ibland för amerikanskt, -
ibland för ångestfyllt, för lättsamt, för enkelt, -
för passande och så vidare.
Han försöker också störa vårt hörande.
Av någon anledning kan satan påverka elektriciteten, -
förstöra högtalare, orsaka kaos på möten genom att -
låta någon avbryta talaren precis när det viktigaste ska sägas.
Vad som helst duger, bara människan inte hör, förstår eller -
åtminstone inte tar emot det.
Jag minns ett tillfälle när min gode vän Kari Matti skulle tala.
Jag har varit med många gånger på Mattis sammankomster -
och jag minns tydligt... Mattis predikningar är bland -
de bästa jag hört och hade jag inte redan varit frälst -
så hade jag blivit det då.
Det talade så till mig.
Jag kände mig säker på att människorna som var där -
nu skulle bli frälsta, alla samtidigt.
Just när Matti inbjöd till att komma fram, -
alltså inbjöd till att komma till Jesus, och stiga fram -
och samtala, då började barnen med all kraft slå -
i dörren till ett angränsande rum.
Jag säger inte att fienden särskilt använder sig av barn -
men han kan göra det för att avleda föräldrarnas uppmärksamhet.
De som var allra närmast att bli frälsta var dessa barns föräldrar.
Självklart rusade de iväg för att dämpa barnen och då var deras -
besökelsetid förbi, åtminstone för den kvällen och -
så vitt jag vet, hela den kampanjperioden.
Guds motståndare strävar efter att störa även oss så att vi -
inte ska lyssna på Gud. Helt säkert, när du har lyssnat -
på mig har det funnits störningsmoment -
som hindrat dig att lyssna på vad Gud vill säga till dig.
Störningarna är som kraftigast när det är frågan om någons frälsning.
Somliga härdar sig helt enkelt så att Guds Ord inte kan gro i dem.
Sådan är stigens, den hårda jordens, förhållningssätt.
"Det som såddes på stenig mark är den som hör ordet och -
genast tar emot det med glädje, men inte har någon rot.
Han håller ut endast en tid, och möter han lidande eller förföljelse -
för ordets skull, så kommer han genast på fall." (Matt 13:20-21)
Det vill säga att vissa hör evangeliet och vänder om -
men de tål inget motstånd.
Jordlagret över stenar och klippor liknar en sådan människa.
Han hör evangeliet, blir upprymd och tar med glädje emot det.
"Goda nyheter för en gångs skull!" Det är det bästa som hänt honom -
och Guds glädje och frid fyller honom. Han blir en aktiv -
medlem i församlingen, han vill sjunga i kören och -
prisa Jesus på fullaste allvar men så möter han motstånd.
På jobbet accepterar inte alla hans tro och frun verkar inte heller -
glädjas åt den nye make hon fått genom tron.
Släkten tvivlar på hans psykiska hälsa, andra hånar honom -
och kollegan med det mest välsmorda munlädret pikar honom -
inför alla på jobbet. Sedan händer något som sårar, -
kanske t.om. bland de troende, och man har ju inte alltid -
så god uttrycksförmåga och då blir det -
en bra anledning för att dra sig undan helt.
Och det är precis vad Guds motståndare vill.
Den färska tron i hans inre drar sig in i sitt skal.
I värsta fall dör den.
En avgörande orsak för många sådana människor är -
att matjordsskiktet är tunt.
Om vi inte känner Ordet följer vi lätt den allmänna meningen.
Om bibelkunskapen är tunn följer vi strömmen.
Dessa människor blir ofta förhärdade i sitt förhållande -
till Gud och starka motståndare till den kristna tron.
Det kan gå så långt att man inte vill ha något med -
kristna eller med Gud att göra.
För det tredje: "Det som såddes bland tistlar är den som -
hör ordet, men världsliga bekymmer och bedräglig rikedom -
kväver ordet, så att det blir utan frukt." (Matt 13:22)
Vissa hör och vänder om men livets bekymmer kväver tron.
Marken som täcks av tistlar speglar människan som törstar -
efter kontakt med Gud, som kommer till tro, hör evangeliet, förstår -
och vänder om. Han är seriös, finner gemenskap i tron, hjälper andra -
till Gud men sakta men säkert suger vardagsbekymren -
musten ur honom. Det finns inte tid eller kraft att -
vårda relationen till Gud.
Livets prioritetsordning glider sakta tillbaka till den gamla och -
allt annat blir viktigare än Gud.
Jesu uppmaning att först söka Guds rike glöms bort och blir -
till slut så obegriplig att man inte längre förstår det.
Långsamt fjärmar sig människan från Gudskontakten.
Marken med tistlarna beskriver väl dagens kristna.
Stress, utmattning, ekonomiska problem, jäkt och sömnlöshet -
sveper ossmed sig. Barnens idrottsträningar -
får familjer att jaga fram och tillbaka.
Det finns inte tid att helga vilodagen eller -
umgås med troende. Ingen tid för Gud och långsamt svalnar tron -
och dör av brist på omsorg.
Men i vers 23 säger Jesus: "Men det som såddes i god jord är den -
som hör ordet och förstår, och som bär frukt, -
hundrafalt och sextiofalt och trettiofalt." (Matt 13:23)
Dessa människor hör evangeliet, tror på det och hjälper andra -
att komma till Jesus. Den goda jorden speglar människan som -
hör Guds Ord, tar emot det med glädje emot och bär andlig frukt.
Den frukten är nya Guds barn.
Vetekornets mål är inte att växa till ett stiligt strå.
Dess syfte är att producera frön.
För ett Guds barn är livets mening inte att komma till himlen -
utan att bära frukt till himlen. Att hjälpa andra att bli troende.
Hur vi lyckas med det beror på näringen vi får, växtplats, -
växtförhållanden, fuktighet, värme och så vidare.
Psalmförfattaren skriver i Ps 1:1-3: "Salig är den som inte följer -
de ogudaktigas råd och inte går på syndares väg -
eller sitter bland bespottare utan har sin glädje i -
Herrens undervisning och begrundar hans ord dag och natt.
Han är som ett träd, planterat vid vattenbäckar, -
vilket bär sin frukt i rätt tid och -
vars blad inte vissnar. Allt vad han gör lyckas väl." (Ps 1:1-3)
Undervisning i Guds Ord, umgänge med troende, Bibeln och bönen -
ger vår tro näring. Genom dem odlar Gud vårt andliga liv.
Brist eller överflöd på näring påverkar också om vi klarar av -
att bara sitta och tro eller om vi grips av lust att göra något.
Guds Ord driver oss att arbeta för Guds rike och -
tjäna Honom med våra talanger.
Vi får så goda frön och kanske också använda förnuftet -
där det finns en god jord, där Gud uträttar arbete.
Där Gud förbereder människor lönar det sig att så.
Och Gud lovar att låta det växa. Det är sant att ibland hamnar -
säden på fel ställen, att fröna inte alltid gror och -
att några tar anstöt av Jesus och att alla inte orkar.
Men Gud vill föra oss ända till himlen. Han lovar att göra allt -
för att fröet av tro som såtts i oss -
ska få näring och bära frukt till det eviga livet.
Vi ber tillsammans.
Tack Jesus för att Du gör allt i din makt -
i våra liv så att vi ska kunna växa och trons frö ska växa i våra inre.
Tack för att Du sått det och för att Du just nu sår frön -
i många människors hjärtan. Vi ber Herre, vattna fröet -
och låt det bära frukt till det eviga livet.
Herre använd oss så att många -
kan bli frälsta genom oss. Att de får höra om dig genom oss.
Ge oss hörande öron så att vi blir tillgängliga.
Tack Jesus för att Du får det att ske, genom Din Ande och Ditt Ord.
Herre vi ber, låt oss vara tillgängliga.
I Jesu namn. Amen.
Tack igen för att du var med på Varvet.
Stöd Heaven TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
SMS:a "HeavenTV7 100" till 72672 (så skänker du 100 kr).
Vi tackar Gud för din gåva och tack för att du är med -
och förverkligar de här programmen.
Och vet du någon som behöver det här -
så finns alla tidigare avsnitt av Varvet i TV7:s arkiv.
Vi ses om två veckor. Tills dess, Gud välsigne dig.
Hej då!
Översättning: Marita Bäckval Heaven TV7