VARAAIT
Inimeste religioossed eelarvamused on üsna jäigad.
Me ehitame igaüks mingi usulise süsteemi, millega suudame elada,
ükskõik kui ebaratsionaalne see on.
Igatahes on kõigil inimestel eelarvamus usu kohta,
teadvustatud või teadvustamatu.
Kui inimene kohtub evangeeliumiga, satub tema religioosne taustsüsteem
alati kriisi.
Alati peame kohtama oma eeloletusi ja tajume, et need ei vasta sellele,
mis on tegelikkus. Alati kui kohtame Jeesust.
Tere tulemast "Varaaita"!
Jätkame õpetussarja "Teisiti öeldes", räägime Jeesuse tähendamissõnadest.
Sel korral on teemaks Jeesuse tähendamissõnad uuest ja vanast.
Tere tulemast saatesse!
VARAAIT
Luukas kirjutab oma evangeeliumi 5. peatüki 30. salmist alates:
"Siis variserid ja nende kirjatundjad nurisesid tema jüngrite vastu ning
ütlesid: "Miks te sööte ja joote ühes tölnerite ja patustega?"
Ja Jeesus vastas neile ning ütles: "Ei ole arsti vaja tervetele, ainult
haigetele! Ma ei ole tulnud õigeid kutsuma meeleparandusele,
vaid patuseid!"
Juudi religioossus ja Jeesuse õpetus põrkusid kokku.
Variserid esindasid oma aja usulist eliiti.
Paljud neist olid seadusetundjad ja õpetlased.
Nad tahtsid usu muuta tegelikkuseks, püüdsid Moosese seadustest
sõna-sõnalt kinni pidada.
Nad polnud mingid lihtsad sellid vaid tahtsid teenida Jumalat
nii tõsiselt kui võimalik.
Moosese seadusele lisaks hakkasid nad kinni pidama ka osadest
seaduse tõlgendustest ja neist välja kasvanud traditsioonidest.
Nende jaoks oli Jumala teenimine reeglite ja pühade kommete täitmine.
Moosese seaduse sõna-sõnaline täitmine oli pääste eeltingimuseks.
Vaadates Jeesust ja Tema jüngreid olid nad nördinud.
Jeesus rikkus traditsioone igal moel ja osade arvates ka Moosese seadusi.
Luuka evangeeliumi 5.peatükis näeme, et Jeesus einestas Leevi-nimelise
tölneri kodus koos üsna kirju seltskonnaga.
Leevi, keda nimetatakse teises kohas ka Matteuseks, oli just päästetud ja
ta oli saanud oma patud andeks.
Varisere selles pidumajas ei olnud, kuna see oleks neid rüvetanud.
Nad olid jälginud Jeesust ja Tema jüngreid juba mitu päeva varem ja
ootasid nüüd väljas ja vaatasid, et kui nad sealt tulevad, siis võivad
lugeda neile seadust ette nagu kord ja kohus.
Kui nad väljusid Leevi või Matteuse majast, siis tulid variserid nagu
šaakalid neile kallale ja nõudsid nende käitumisele selgitust.
Kuidas usuline juht ja tema järgijad võisid olla
lähedalt seotud avalikult patuse inimesega?
Ehkki variserid esitasid küsimuse jüngritele liitus ka Jeesus ja
vastas nende küsimusele sobiva võrdpildiga.
Matteuse evangeeliumis on kirjutatud Jeesuse sõnad: "Arsti ei vaja terved,
vaid haiged. Ent minge ja õppige, mis see on: Ma tahan halastust ja
mitte ohvrit. Sest ma pole tulnud kutsuma õigeid, vaid patuseid!"
Variserid olid just need, kes pidasid end õigeteks, tugevateks, terveteks,
õige õpetuse järgijateks ja igati korralikud Jumala teenijad.
Just nemad pidasid patuseid ja tölnereid haigeteks.
Jeesus võrdles ennast arstiga, kelle ülesanne oli parandada haigeid.
Oli asjakohane, et arstil oli tegemist oma patsientidega - patustega.
Samas pistis Jeesus oma näpu variseride religioossuse keskpunkti.
Nende jaoks oli suhtes Jumalaga tähtis täita oma kohust -
ohverdada oma elu Jumalale.
Samas olid nad unustanud armastuse ja halastuse,
ilma milleta polnud kasu mingist ohvrist ega kuulekusest.
Jeesus nagu ütles, et variserid, teie religioossusest pole midagi
kasu seni, kuni te takistate patustel tulla Jumala juurde.
Te arvate, et te olete terved, aga te olete ise ravimatult haiged,
kuna te ei saa oma hädast aru.
Kui inimene on haige, on ta sellest väga teadlik, vähemalt Soome mees.
Võin öelda, et kui meie peres on keegi haige, ei tea seda alati kõik,
eriti kui haigestub naispere, kui mees haigestub, teavad seda kõik.
Kindlasti, sest mehed oskavad ehk väljendada vajadust kaastunde ja
hoolitsuse järgi otsesemalt kui naised või julgevad seda teha.
Vahel siiski patsient eitab oma haigust ja pole nõus ravimisega.
Ta ei lähe arsti juurde ega võta rohtu.
Ta tunneb, et haigus on kuidagi häbiväärne või kartes kaotada
soodustusi, ei taha seda tunnistada.
Kõige halvemal juhul parandab sellist inimest surm.
On tähtis, et inimene tunnistab oma haigust ja otsib abi.
Õnnelik on, kes teab, et on patune, kes läheb taevase arsti juurde,
et saada õiget ravi oma haigusele.
Me oleme kõik patused.
Taevane arst tahaks, et me teadvustaks oma haiguse ja läheksime
Tema juurde tervendamiseks.
Kui sa tunned, et oled patune, siis oled heas kohas.
Jumal tahab anda sulle maailma parimat rohtu - pattude andestuse.
Luukas jätkab 5.peatükis salmis 33:
"Aga nemad ütlesid temale: "Johannese jüngrid paastuvad sagedasti ja
peavad palveid, samuti variseridegi omad, aga sinu jüngrid söövad ja
joovad!" Jeesus ütles neile: "Kas te võite peiupoisse panna
paastuma sel ajal, kui peigmees on nende juures? Ent päevad tulevad,
mil peigmees võetakse neilt ära; siis nad paastuvad neil päevil!"
Jeesuse tähendamissõnades tuleb tähele panna kolme seika.
Me võime eraldada nende tausta, milles Jeesus neid sõnu rääkis.
Selle ette kujutamine on tähtis, et mõista seda võrdlust õigesti.
Teiseks on tähendamissõnades alati probleem,
millele oodatakse Jeesuselt lahendust.
Kolmandaks annab Jeesuse tähendamissõna vastuse sellele
teatud probleemile, vähemalt ühele probleemile.
Võib olla, et sealt leiab vastuseid ka teistele.
Meil on sageli kiusatus lugeda ridade vahelt.
Tähendamissõnades üldiselt ei pea lugema ridade vahelt,
neis on see üks suur sõnum, mida Jeesus tahtis, et meeles peetaks.
Selles olukorras variseride jätkuv kriitiline jälgimine ja arvustav
suhtumine Jeesusesse moodustasid selle tausta.
Pidevalt oli selline kreeka koor, kes jälgisid Jeesust ja olid valmis
kohe sekkuma, kui Jeesus tegi natukenegi valesti või kui Temas
nähti midagigi negatiivset või patust suhtumist.
Kohe olid variserid valmis sekkuma: Ei-ei-ei! Kui oleksid Jumala Poeg,
siis Sa ei võiks teha nii.
Selle surve all elas Jeesus kogu aeg ja selles tähendamissõnas on
see surve taustaks.
Aktuaalne probleem, mida variserid esile tõstsid, puudutas paastumist.
Just regulaarsed iganädalased ja igakuised paastud olid oluline osa
variseride religioossusest, nende õigsusest.
Jeesuse vastuse mõistmiseks on meil põhjust kujutada järgmist:
Moosese seadus ei nõudnud rohkem kui ühe paastu pidamist -
seoses suure lepituspäevaga.
On öeldud: "Aga kümnes päev selles seitsmendas kuus on lepituspäev,
see olgu teile pühaks kokkutulekuks: alandage siis oma hinged ja
ohverdage Issandale tuleohvreid!"
Oma traditsioonidele toetudes olid variserid hakanud pidama paastu
kaks korda nädalas.
Nad tahtsid sellega näidata oma andumust Jumalale.
Ja ilmselt järgisid seda sama tava ka Johannese jüngrid,
paastumine aitab kõikehõlmavalt keskenduda palvele.
Variserid tõid siia sisse Johannese jüngrid, et tugevdada oma eesmärke,
mitte seetõttu, et nad oleksid jaganud nende paastumise motiive.
On tähelepanuväärne, et variserid ei öelnud, aga sinu jüngrid ei
paastu, vaid nad söövad ja joovad - nad vältisid võrdlust jüngritega.
Jeesus ei nõustunud võrdlema oma jüngreid ja Johannese jüngreid.
Pildiga pulmadest viitab ta sellele, et nende kahe prohveti - Jeesuse ja
Johannese ja nende järgijate olukord on täiesti erinev.
Jeesus on peigmees, kes veedab erilist aega oma sõpradega.
Sama meeletu nagu pulmapeolistel pulmade ajal paastuda,
on oodata Jeesuse jüngritelt variseride moodi käsumeelsust.
Jeesus ei näe paastumist mehhaanilise süsteemina,
mida juhivad teatud nädalapäevad.
Seda, kas Jumala laps paastub või ei, peavad juhtima elu olukorrad.
On aeg paastuda ja on aeg olla paastumata.
Paast oli ja on loomulik murede ajal ja kriiside keskel ja
enne raskete otsuste tegemist.
Siis on põhjust paastuda.
Prohvetlikult lisas Jeesus, et küll see paastumise aeg ka jüngritel
tuleb, hiljemalt siis kui Jeesus võetakse ära, siis paastuvad nemadki.
VARAAIT
Selle tähendamissõna juures kerkib minul küsimus:
mis on usu ja religiooni vahe?
Religioon on süsteem, mida järgides loodetakse saada ühendus Jumalaga.
Seda ühendust loodetakse säilitada sooritades rituaale määratud ajal
ja määratud viisil.
See, mida Jumal või jumalad sinust mõtlevad, sõltub täielikult sellest,
kuidas sa suudad neid reegleid järgida.
Usus on küsimus hoopis muus.
See on suhe, usaldussuhe Jumalaga, kes mõjutab aktiivselt minu elu.
See on suhe, mis on minu ja Jumala vaheline armastussuhe.
Seepärast võime küsida endalt, kas me paastume, palvetame, ülistame,
loeme Piiblit, tunnistame Vabastajast seetõttu, et nii peab tegema,
või seepärast, et see tugevdab meie suhet Jumalaga ja kuna ma tahan
nii teha, kuna minu armas Jumal tahab seda?
Mäletan mitmeid olukordi, kus ma olen, nukid valged, pigistanud rongi
pinki ja mõelnud, et ma pean sellele inimesele rääkima Jeesusest.
Ma pean rääkima, muidu läheb mul kehvasti, muidu mina ei täida mõõtu,
muidu Jumal karistab mind selle teise asemel.
Selle asemel, et mõtleksin, kuidas ma saaksin aidata sel teisel inimesel
rõõmu tunda Jeesuse seltskonnast, saada osadusse Jeesusega.
VARAAIT
Luuka evangeeliumi 5. peatükis alates salmist 36 kirjutatakse:
"Aga ta ütles neile ka tähendamissõna: "Ükski ei lõika paika uue kuue
küljest ega pane seda vana kuue peale, muidu ta lõikab katki ka uue
kuue, ja pealegi ei sobi vanale kuuele paik uue küljest."
Jeesus vastas variseride ja religioossuse probleemile jälle
tähendamissõnaga.
Vana seaduse religioon ja uus armu evangeelium ei sobinud kokku.
Kas oled kunagi püüdnud lappida teksaseid?
Tead, kuidas Jamesid, Levised või Wranglerid kuluvad põlvedest?
Ma kasutan Wranglereid ja mul on kohe kahju, kui püksid on muidu veel
täitsa head, aga põlve pealt hakkab mingi koha pealt narmendama ja
siis see läheb täitsa katki ja see auk kasvab ja kasvab.
Minu noorusajal oli moes lappida põlved või tagumik teisest,
tumedamast kangast tükkidega.
Võidi kasutada ka erilisi värve, et hakkaks silma, et teksad on lapitud.
See oli kõva sõna mingil ajal.
Kui lapp oli võetud pesemata või vaid mõni kord pestud teksadest,
siis oli tulemus kohutav - see uus teksalapp rebis vana kanga katki!
Eriti põlvede kohalt, kuna see oli hõredaks kulunud.
Uus kangas tõmbab kokku, vana enam mitte.
See on iga riidelappija põhireegel.
Sama halvasti nagu uus kangas sobib vana paikamiseks,
sobib armuevangeelium juudi või ükskõik millise muu käsuõigsusega.
Iseendale ja oma jõule toetuvale inimesele on solvav see,
et armu ei saa välja teenida.
See on nagu üritaks paigata kulunud riiet uue kangaga.
Seda kohtab igas religioonis.
Kui Jumala või jumalate heakskiitu ei saa ära teenida, siis teda või
neid püütakse ära osta või osades uskudes isegi ära petta.
Aga oma kaotatud seisundit ei sobi tunnistada.
Soome mehele on õpetatud, et kui mees ei saa ise hakkama,
siis armu see paluma ikka ei hakka.
Arm on nõrkadele, mitte minu jaoks.
Arm lõhub inimese oma õigsuse, see ei sobi iseenda peale lootva
inimese meelde, see lõhub inimese oma õigsuse
nagu uuest kangast lapp vana kanga.
Jeesus viis oma mõtte lõpuni, rääkides teise tähendamissõna.
Tema sõnul ka väike kogus armu evangeeliumit ei sobi kokku
vana seaduse religiooniga.
Veel halvemini sobib kogu vana usk Jeesuse toodud päästesse.
Salmist 37 loeme:
"Ka ei pane keegi värsket veini vanusse nahklähkreisse, muidu värske
vein ratkub lähkrid ja ta jookseb maha ning lähkrid lähevad rikki;
vaid värske vein tuleb panna uutesse nahklähkritesse,"
Meile, soomlastele, pilt veinilähkritest pole kultuuriliselt
tuttav kui vana riide paikamine.
Palju selgema pildi asjast võiks anda plastmassist mõdu kanister.
Kui mõdu käärib, siis vedelik lisandub ja rõhk kanistris tõuseb.
Kord tegi meie naaber mõdu ja luges juhendit, aga luges natuke valesti
ja ei uskunud, mida seal öeldi. Ta lisas 10 korda rohkem pärmi.
Kui mu naine käis naabri juures, nägi ta rõdul paari jalpallikujulist
plastikkanistrit veerevat ühest nurgast teise!
Õnneks pidas see plastmass vastu ja mees saatis oma naise
metsa kanisterid avama.
Lähis-Ida kultuuris hoiti veini üldiselt kitsenahast lähkrites.
Looma nahk oli eemaldatud tervelt ja puhastatud.
Jalgade ja sabakohad olid kinni seotud ja kaela kohast oli tehtud
lähkri suu.
Nahk säilitab oma elastsuse ja venivuse üsna kaua ja seepärast
sobib see suurepäraselt alkoholi säilitamiseks,
veini käärides lähker venib ja annab järgi.
Seda võidi kasutada veini vedamiseks mitmeid kordi, aga vananedes
kaotasid lähkrid oma elastsuse ja seal hoiti ainult vett.
Seepärast ei pannud keegi käärimata veini vanadesse lähkritesse.
Nahk oleks rebenenud ja vein oleks maha voolanud ja mõlemad oleks
rikutud olnud - nii vein kui lähker.
Jeesus ei toimiks nii mõtlematult, et segaks vana variserlikkuse
uue armuõpetusega.
Jeesus tuli tegema täiesti uut.
Jeesus ei võrdle mingit vana kristlikku usku uue kristliku usuga,
nagu vahel kellegi seletusest kuulda võib.
Uus viin ei ole vastand mingile vanale kristlikule kultuurile,
vana on siin lihtsalt inimestest lähtuv käsumeelne religioossus.
Selles situatsioonis juudi käsuõpetus, mitte ristiusk.
Uus on just Jeesuse õpetuse järgi armu evangeelium.
Esimese kristliku nelipühi ajal valati uus vein valati välja ja
see pole peale seda siit maa pealt kuhugi kadunud.
Endiselt voolab see seal, kus usutakse Jeesusesse.
Salmis 39 öeldakse:
"siis keegi, kes joob vana, ei himusta värsket, vaid ütleb:
Vana on maitsev!"
Selles salmis võtab Jeesus kokku variseride probleemi.
See on jälle uus tähendamissõna ja selgelt erinev lähkrite näitest.
Ma pole mingi veini asjatundja, aga ma olen kuulnud, et mida vanem
mingi vein on, seda parem see üldiselt on.
Kasvukohal ja viinamarjasordil on suur tähtsus.
Vananedes muutub vein paremaks, noore veine all mõeldi Jeesuse ajal
sellist veini, mis polnud veel käärinud, kus polnud veel alkoholi.
Seal polnud veel veini aroomi ja see ei maitsenud
vana veiniga harjunu suus õigena.
Jeesus kirjeldas sellega variseride suhtumist Jeesuse jüngritesse.
Nad olid harjunud Moosesega ja traditsioonidega,
see oli neile tuttav ja turvaline nagu vana aastakäigu vein.
Nüüd järsku ennekuulmatu armuevangeeliumi kuulutus sellest,
et Jeesus lepitab meie patud, tegi nende olemise ebakindlaks.
Nende lemmiklause oli, et alati on nii tehtud.
Nende meelest oli vana viis alati parem kui kotitäis uusi.
Soome variseride meel kulgeb samas suunas,
meile on omane seista vastu muutustele.
Uus nõuab kohanemist, millegi uutmoodi tegemist ja me oleme
loomu poolest selleks üsna laisad.
Me aktsepteerime seda, et muutusest räägitakse, aga kui me peaksime
muutma midagi oma tegemistes, siis see on natuke liig.
Muutus himutab alati, ka vaimulikes asjades.
Ehkki me igatseme uut ühendust Jumalaga, siis kartus muutuste ees
seob meid kergelt vana külge.
Evangeelium Jeesusest võib ka sind hirmutada.
See eeldab valguse kätte tulemist, tõde sinu elu kohta.
See jätab sulle vaid ühe võimaluse - toetuda Jumala armu peale.
Just selleks kutsub Jeesus sind - Jeesus annab sulle uut.
Paulus ütleb, et kui keegi on Kristuses, siis ta on uus loodu.
See, mis on vana, on kadunud, ja uus on asemele tulnud.
Jeesus tahab luua sinu elus täiesti uut, Ta tahab näidata, kui palju
Ta sind armastab ja kui palju Ta on sulle juba andeks andnud ja
kui armuline Ta on sinu vastu.
See on midagi hoopis muud kui see, millega me oleme harjunud.
Jeesus tahab viia sind sügavamale armus ja näidata, et see on tõsi.
See polnud tõsi ainult siis, kui sa tulid usule, vaid see on veel enam
tõsi kui siis, mitte raasugi vähem.
Palvetame koos!
Jeesus, me täname, et Sinu uus on miljon korda parem kui meie vana
ja Issand, me täname, et Sa lood uut meie elus ja me palume, Jeesus,
et me ei seisaks vastu sellele, mida Sa teed meie elus. Issand, murra ka
praegu neid vastuseise, mida me tõstame usu ette ja anna meile see
lootus, et Sa lood uut, et Sa lood paremat. See on miljon korda parem
kui see käsureligioon ja sundus ning kohustus, millele kergesti kaldume.
Tänu, Jeesus, Sinu lepitustöö eest, tänu Sinu andeksandmise eest,
tänu Sinu ustavuse eest, Jeesus, Sinu pühal nimel, aamen!
Aitähh, et olid taas vaatamas "Varaaita"!
Me jätkame tähendamissõnadega taas kahe nädala pärast.
Kui sa tahad toetada TV7 tööd, võid teha vabatahtliku annetuse.
Swedbank 221048388411 SEB 10220109461019
Aitähh, et olid vaatamas!
Issand õnnistagu sind rohkelt!
Näeme kahe nädala pärast! Nägemist!
Tõlge: Ülle Kapanen