VARAAIT
Tere tulemast vaatama "Varaaita"!
Sel korral jätkame Ilmutuse raamatu sarja "Lõppmäng".
Räägime Talle pulmadest.
Ilmutuse raamat on teatud mõttes lõpuaja kaart, aja kell, mida uurides
võime enam-vähem aimata, kus me oleme ja mis suunas liigume.
Mida me võime Piibli juures püsides järgmisena oodata.
Nii võime küsida.
Me elame jõulisel ajal, mil maailm ühineb suure kiirusega majanduslike
kriiside kaudu ja majanduse tingimustel.
Majanduskriisid juhivad vältimatult ka poliitiliste konfliktideni kogu maailmas.
Konfliktide arv kasvab, kriiside arv kasvab.
Kogu aeg, ka praegu, on maailmas 30-40 kriisikollet, mis laienevad
ja nende arv suureneb.
Nende probleemide keskel maailm küpseb üha enam ootama juhti -
juhti, kes loob kõva käega korra majja ühe hetkega.
Juht, kes oleks piisaval karismaatiline, piisavalt hea kõnemees,
piisavalt hea poliitik, piisavalt hea juht, keda kõik tahavad järgida.
Ta ilmub, aga liiga hilja märgatakse, et antikristus ei toonudki
maa peale paradiisi vaid põrgu.
See juht juhib vähemalt kolm ja pool aastat hirmuvalitsejana ja
see on suure ahastuse aeg.
Sellest ahastusest võtab Jeesus koguduse üles.
Sellest oleme ka varem rääkinud.
Kogudus võetakse üles pasunahelide saatel, peainglite hääle saatel ja
välgusähvimisega jne.
Peale seda valab Jumal maa peale oma viha, vihakaussidena.
Jumala viha kohtab kogu maa.
Samal ajal, kui võime ajast rääkida, peale koguduse ülesvõtmist,
peetakse üleval Talle pulmi .
Samaaegselt üles võetud pühad katsutakse läbi, nad jõuavad kohale
tänu Jeesuse lepitustööle, aga ka nende elu katsutakse läbi.
Siis peetakse Talle pulmi.
Et saaksime üldse aimu pulmadest, vaatleme seda teemat Piibli valguses,
kus räägitakse üsna palju pulmadest.
Jutt on väga kollektiivsest sündmusest.
Sündmusest, millest võttis osa lisaks oma suguvõsale alati kogu küla.
Juutide pulmapeol oli mitmeid etappe.
Mainin siin nüüd kolme, mille abil on ehk kergem mõista pilti
taevas eesootavast pulmapeost.
Ametlik leping - see on esimene asi.
Ametlik leping peigmehe ja pruudi vanemate vahel on number üks.
Teiseks pöörati tähelepanu sellele, kui peigmees läks pruudile järgi.
Kolmas on pulmapeo söömaaeg.
Esmalt leping - peigmees või tema omaksed pidid maksma mõrsja omastele
märkimisväärne summa mõrsja eest.
Tunnetele lisaks oli põhjuseks ka kaotatud töökäte hind, sest peigmehe
majapidamine sai parimas tööeas oleva tasuta tööjõu.
Hinna üle võis üldiselt kaubelda.
Näiteks 1 Moosese raamatu 34.ptk räägitakse hiivlaste kuninga pojast
Sekemist, kes talitas valesti Jaakobi poegade õega ja vennad vihastasid
ja ähvardasid tappa igaühe.
"Ja Sekem ütles tema isale ja vendadele: "Kui ma teie silmis armu
leian, siis annan teile, mida te minult nõuate. Pange mulle peale
ükskõik kui palju mõrsjahinda ja kingitusi;
ma annan, mida te minult nõuate. Andke ainult tütarlaps mulle naiseks!"
Panused olid kõrged, Jaakobi pojad- Iisraeli esiisad nõudsid lõpuks,
et kõik linna mehed ennast laseks ümber lõigata, nii täiskasvanud
kui ka noored poisid.
Armastus pani hiivlaste kuninga poja Sekemi nõustuma sellega ja maksma
Jaakobi poegadele selle kohutava hinna, et saada tüdruk endale.
Vana Testamendi ajal oli mõrsja hind üldiselt 50 hõbeseeklit.
Raha anti pruudi isale, sellest alates kuulus pruut peigmehele,
ehkki noored ei kolinud kokku - mitte enne abiellumist.
Kui peigmees katkestas kihluse, siis mõrsjahinda tagasi ei makstud.
Kui pruut katkestas kihluse, sai peigmees kahekordse hüvituse.
Mõrsjahinnale lisaks andis peigmees kingitusi pruudile.
Näiteks kui Aabrahami sulane läks Iisakile pruuti tooma, võeti kaasa
asjakohased kingitused.
Võeti kulda ja hõbedat ja kangaid ja Elieser andis need Rebekale.
Ka omastele - vendadele ja emale anti kallihinnalisi kingitusi.
Sellele mõeldes on iga inimese maapealne isa Piibli kohaselt kurat.
Piibel ütleb, et te olete oma isast kuradist ja tema himude järgi
te tahate käia.
Ta on algusest peale olnud tapja ja ta ei püsi tões kuna temas pole tõde.
Ta on valetaja ja selle isa.
Sündides oleme valede isa omad.
Jumal tahab meid endale ja ta ostis kogu maailma endale oma poja
Jeesuse Kristuse surmaga.
Ta maksis meie eest tohutult suure mõrsjahinna - Jeesuse Kristuse elu,
täiusliku elu.
Apostel Paulus kasutas seda võrdlust 2. kirjas korintlastele 11:2:
"Sest ma olen armukade teie pärast jumaliku armukadedusega; olen ma ju
teid kihlanud üheainsale mehele, Kristusele, et teid esitada temale
kui puhast neitsit."
Peetrus kirjutab 1 kirja 1.ptk: "Teades, et teid ei ole kaduvaga,
hõbeda või kullaga lunastatud teie tühiseist esivanematelt päritud
eluviisidest, vaid Kristuse kui vea- tuma ja laitmatu talle kalli verega."
Kristuse lepitustöö, Kristuse veri on see mõrsjahind, millega Jumal
on ostnud iga Jeesusesse uskuva inimese oma pojale Jeesusele mõrsjaks.
Meie eest on makstud kallis hind, me kuulume Kristusele.
Kirjas efeslastele öedlakse 5.ptk: "Seepärast inimene jätab maha oma
isa ja ema ning hoiab oma naise poole, ja need kaks on üks liha!"
See saladus on suur; aga mina räägin Kristusest ja kogudusest."
Täitsa meeletu!
See on otsene võrdlus koguduse ja Kristuse vahelisest suhtest.
Kristus on peigmees, kogudus on pruut.
Ehkki tollal tehti kaup vanemate vahel, oodati juudi kultuuris ka
naise enda nõusolekut abieluks.
Meie suhtes Kristusega küsitakse alati nõusolekut.
Jumal ei sunni meid abielluma Kristusega.
Me pole sunniviisiliselt Kristuse pruudid.
Usk ja lootus Jeesuse peale on alati vabatahtlik ja seepärast ta küsib,
kas sa tahad saada päästetud. Tahad sa, et ma päästan sind?
Pruut peab peigmehe vastu võtma.
Paulus kirjutab, et me oleme Kristuse saadikud ja Jumal manitseb teid
meie kaudu - laske ennast lepitada Jumalaga.
Veel: Kristus annab kinke pruudile nagu muistsetes pulmades peigmees
andis kinke pruudile ja tema omastele.
Efeslaste kirja 4.peatükis öeldakse, et Kristus läks üles kõrgele,
viis vangid vangi ja andis inimestele ande. Ta on pannud mõned
apostliteks ja mõned prohveteiks ja mõned evangeeliumi kuulutajaiks
ja mõned karjaseiks ja õpetajaiks, et pühi inimesi täielikult valmistada
abiliste tööle Kristuse ihu ülesehitamiseks.
Peigmees andis ande kogudusele.
Ka meie oleme saanud Jumalalt armuande ja tunda taeva eelmaitset.
Neid Püha Vaimu ande võib pidada teatud mõrsjakinkideks.
Siis läheb peigmees pruudile järgi - see on selle pildi teine osa.
Matteuse evangeeliumi 25.ptk kirjutatakase:
"Siis on taevariik kümne neitsi sarnane, kes võtsid oma lambid ja
läksid välja peigmehele vastu. Viis neist olid rumalad ja viis mõistlikud.
Rumalad võtsid küll lambid, aga ei võtnud õli enesega. Aga mõistlikud
võtsid õli astjatesse ühes oma lampidega. Kui peigmees viibis,
jäid nad kõik uniseks ja uinusid magama. Aga keskööl kuuldi häält:
Ennäe, peigmees! Minge vastu! Siis tõusid kõik need neitsid üles
ja valmistasid oma lambid. Aga rumalad ütlesid mõistlikele:
Andke meile oma õlist, sest meie lambid kustuvad! Kuid mõistlikud
kostsid ja ütlesid: Ei ilmaski, sellest ei jätku meile ja teile;
vaid minge pigemini kaupmeeste juurde ja ostke endile!
Aga kui nad läksid ostma, tuli peigmees, ja kes olid valmis,
läksid temaga pulma. Ja uks suleti. Pärast tulid ka teised neitsid ja
ütlesid: Issand, Issand, ava meile! Aga tema vastas ning ütles:
Tõesti ma ütlen teile, ma ei tunne teid!
Seepärast valvake, sest te ei tea päeva ega tundi!"
Kombe kohaselt valmistus idamaistes pulmades peigmees esmalt koos
sõpradega oma kodus, siis mindi suure kambaga pruudi koju ja see
oli üks suur pidu kogu aeg.
Kombeks oli, et kutsutud ja kogu külarahvas ning kontvõõrad võivad
ühineda pulmaseltskonnaga kui nad jõuavad pruudi koju.
Pruudi sõbrad ootasid tõrvikutega tulijaid ja sellega kaasnes põnevus
ja mäng.
Pruudi kodust mindi peigmehe koju, kus peeti hoovis tavaliselt lühike
laulatustseremoonia.
Laulatamine toimus sageli voolava vee ääres.
See on tohutu pilt - otsene pilt sellest, mis toimub, kui Jeesus,
peigmees, tuleb pruuti oma koju viima.
Kogudus on Jeesuse pruut.
Kui peigmees Jeesus tuleb maa peale, siis kõik selleks valmistunud
pääsevad pulma.
See, kes on valmis minema koos pulmaseltskonnaga, pääseb peole.
Apostel Paulus kirjeldab seda: "Sest seda me ütleme teile Issanda
sõnaga, et meie, kes elame ja üle jääme Issanda tulemiseni, ei jõua
mitte ette neist, kes on läinud magama; sest et Issand ise tuleb
taevast alla sõjahüüuga, peaingli hääle ning Jumala pasunaga, ja
Kristuses surnud tõusevad üles esmalt; selle järele kistakse meid,
kes elame ja üle jääme, ühtlasi nendega pilvede peal Issandale vastu
üles õhku, ja nõnda saame olla ikka ühes Issandaga."
1 tessalooniklastele 4. peatükk.
Keegi ei tea Kristuse tagasituleku täpset aega.
Seepärast eeldab kaasa pääsemine sisemist valmidust.
Piibli kohaselt on taevasele pulma- peole pääsemise eelduseks usk
Jeesusesse oma vabastajana.
Juba varem peab olema sõlmitud liit Kristusega ja mõrsjahind vastu
võetud - siis pääseb pulma kui oled valmis minema.
Kas sina oled valmis minema?
VARAAIT
Kolmas ja otsustav osa oli idamaades muidugi pulma õhtusöömaaeg.
Piiblis on üks elav kirjeldus.
Matteuse 22.peatükis räägib Jeesus:
"Ja need sulased läksid välja teedele ja kogusid kokku kõik, keda nad
leidsid, kurjad ja head. Ja pulmakoda sai täis lauasistujaid.
Siis kuningas läks sisse lauavõõraid vaatama ja nägi seal inimest,
kellel ei olnud pulmariiet seljas.
Ja ta ütles temale: Sõber, kuidas sa siia oled sisse tulnud, ilma et
sul pulmariiet oleks? Aga too ei saanud sõnagi suust. Siis kuningas
ütles teenijaile: Siduge tema jalad ja käed ja heitke ta kõige
äärmisemasse pimedusse, seal on ulumine ja hammaste kiristamine!
Sest paljud on kutsutud, kuid vähesed on valitud!"
Pulmapidu võis kesta kaks nädalat.
Näiteks Kaanani või Kaana pulmad.
Pulmad olid kõige rõõmsam pidu, mis sel ajal võis olla.
Tavaliselt juhtis peigmehe sõber pulmapidu.
Kuna osadel külaelanikel polnud raha rohkem kui ühtede riiete jaoks,
siis peoriideid ei olnud ja paljudel juhtudel oli kombeks, et peomaja
kinkis külalistele peoriided.
Kui külaline ei riietunud sellesse, osutas ta oma teoga halvakspanu
isanda külalislahkuse vastu.
Ka taevasesse pulma me ei pääse oma riietes, meil pole raha selliste
riiete jaoks nagu seal oleks vaja.
Sest kõik meie oma riided, teod on räpased, patuga määritud.
Me ei pääse taevasesse pulma nende "riietega".
Me vajame laenuriietust, mille Jumal meile kingib.
Me vajame valget, pestud riietust.
Ilmutuse raamatu 7.peatükis ingel ütleb Johannesele:
"Need on, kes tulevad suurest viletsusest ja on oma rüüd pesnud
ja oma rüüd valgeks teinud Talle veres!"
Meie taevane riietus on Kristuse õigsus.
Andeksandmine Jeesuse lepitustöös, Jeesuse veres.
Kui me ei nõustu seda riietust selga panema, me ei pääse taevasesse pulma.
Ilmutuse raamatu 19. peatüki salmides 1-3 kirjutatakse:
"Pärast seda ma kuulsin otsegu hulga rahva suurt häält taevast ütlevat:
"Halleluuja! Õnnistus ja austus ja vägi olgu meie Jumalale! Sest
tõelised ja õiged on tema kohtud, et ta on kohut mõistnud suure hoora
üle, kes rikkus ilmamaa oma hoora- eluga, ja on oma sulaste vere
temale kätte maksnud!" Ja nad ütlesid teist korda: "Halleluuja!"
Ja tema suits tõuseb üles ajastute ajastuteni."
Johannes kuuleb taevast ülistust, kohale jõudnute ülistust.
Nende hulgas on rahvast kõigist rahvustest.
Nad ülistavad Jumala õigsust, Tema õiglust, Tema pühade kohut.
Lõpuks on see tsirkus läbi, lõpuks on Jumal saanud au, lõpuks
on kätte jõudnud Jumala õiglus, ülistus Jumalale.
Salmides 4, 5 ja 6 kirjutab Johannes:
"Ja need kakskümmend neli olendit heitsid maha ja kummardasid Jumalat,
kes aujärjel istub, ja ütlesid: "Aamen, halleluuja!"
Ja aujärjelt kostis hääl, mis ütles: "Kiitke meie Jumalat kõik tema
sulased, kes teda kardate, nii pisukesed kui suured!"
Ja ma kuulsin otsegu hulga rahva häält ja otsegu suurte vete kohinat
ja otsegu kange pikse müristamist, ütlevat: "Halleluuja! Sest Issand,
meie kõigeväeline Jumal on võtnud kuningliku valitsuse oma kätte!"
Johannes näeb jälle taeva troonisaali kirkust, kulda, sära.
Neli keerubit ja need kakskümmend neli vanemat langesid jälle
kummardama ja ülistama Jumalat.
Troonilt kostus häält, kuid ei mainita, kes oli rääkija.
Õhutus Jumala ülistamiseks.
Suur rahvaste hulk nagu suurte vete kohin.
Ülistuse sisu on Jumal ja Tema lõplik võit.
Nüüd see tsirkus on läbi, nüüd on Jumal võidu saanud,
nüüd on tulnud Talle pulmad.
Salmides 7,8 ja 9 loeme:
"Rõõmustagem ja hõisakem ning andkem temale austust! Sest Talle pulmad
on tulnud ja tema naine on ennast valmistanud! Ja naisele anti
riietumiseks hiilgav ja puhas lõuend. See lõuend on pühade õiged teod!"
Ja ingel ütles mulle: Kirjuta: Õndsad on need, kes Talle pulma
õhtusöömaajale on kutsutud!" Ja tema ütles veel mulle:
"Need on tõelised Jumala sõnad!"
Huvitav, et siin nimetatakse pruuti juba naiseks.
Nüüd on pulmad, nüüd on ametlikult abikaasadeks kuulutatud
tunnistajate juuresolekul.
Ja selle eest ülistatakse.
Ülistusel on tähtis seos Talle pulmadega.
Talle pulm on võrdluspilt koguduse ja vabastaja Jeesuse Kristuse
ühekssaamisest.
Nagu pruut valmistus pulmadeks, nii ka kogudus valmistub pulmadeks.
Valmistumisega on seotud ka pulmariiete selga panemine.
Pulmakleit on tavaliselt säravvalge ja kuulutab mõrsja puhtust ja
puutumatust.
Kristlik kogudus on Kristuse pruut.
Oodatakse, et ka see riietub valgetesse riietesse.
Selles riietuses ei tohiks paista mingit pattu ega kavalust,
mitte ühtegi kortsu.
On lihtne näidata näpuga kristliku koguduse pattudele ja puudustele
ja öelda, et see seltskond küll ei pääse kunagi kuhugi pulma, selline
seltskond on kristlased kõikjal.
On lihtne näidata näpuga, et kristlik riietus on määrdunud.
Võib-olla on ka meie elus lihtne näidata asjadele, mis on valesti.
Jeesuse lepitustöö on piisav, et puhastada.
Jeesuse lepitustöös on meil valged riided.
Ka meie oleme, Kristusesse uskujatena, osa Tema pruudist.
Meie omad riided on loomulikult kõike muud kui valged.
Seepärast me vajame pidevalt andestust, pidevat puhastamist.
Jeesus on meie puhtus, Jeesus on meie õigsus.
Öeldi, et mõrsjale anti pulmariided. Keegi ei pea ise ennast riietama.
Ainult Jumal võib anda selle meile riietumiseks.
Ainult Tema teeb õigeks, ainult Tema laseb meil ülevalt sündida.
Ainult Temas ja Tema kaudu on meie teod õiged.
Ilma Temata, Tema lepitustööta on ka meie kõige õigem tegu, kõige
õigem mõte nagu saastunud, räpane, haisev kalts Jumala ees.
See on täis meie isekust, mis rikub kõik.
Kristuse andeksand on meie puhas pruudikleit.
Õndsad on need, kes Talle pulma õhtusöömaajale on kutsutud.
Õndsad on need, kes on sellel õhtusöömaajal.
Need on Talle pulmad, sest Jeesus on meile ennekõike Tall, andeksandja,
meie lepitusohver.
Üliõnnelik on see, kes on kutsutud, kes pääseb, kes kord istub seal
tohutu suures saalis, või seisab ja ülistab Talle.
See tähendab kogu Jumala päästetööd inimestes.
Need, kes on kutsutud, need viiakse ka kohale.
Õndsad on need, kes on kord pärale jõudnud.
Lõpus on veel Jumala aamen või nagu Tamperelane ütleb: "Kindlasti!"
"Need on tõelised Jumala sõnad!"
See on kindlasti tõsi.
Jumal nagu vannub, et Ta räägib siin tõtt.
Küsimus pole võrdluspildis, vaid tõelisuses, mis ootab igat Jeesusesse
uskujat.
Milline on sinu suhe tulevikuga ja sellega, kus sa veedad igaviku?
Oled sa teel sellele suurele pulma- peole, kus on suurem pidu,
kui kunagi varem siin maa peal?
Kus istutakse või seistakse või igatahes pidutsetakse Kristuse ja
selle pärast, et lõpuks ometi on see tsirkus maa peal läbi.
Kas sina oled seal või ei?
Võime selles kindlad olla, paludes Jeesuse oma ellu.
Sa võid ühineda selle palvega.
Armas Jeesus, tule minu ellu, anna mulle andeks minu patud.
Tee minust Sinu pruut, tee minust Jumala laps ja vii mind kord
taevasesse pulma ja tänu, et viid. Tänu Jeesus, et Sa oled andnud meile
selle imelise pildi sellest kohale jõudmisest. Ja, Jeesus, me täname
selle eest, et Sa ei jäta kedagi tee äärde, kelle sa oled teele võtnud.
Sinu pühal nimel ülistame Sind, aamen!
Aitäh, et olid vaatamas!
Jätkame kahe nädala pärast samal teemal.
Kui sa tahad toetada "Varaaida" tootmist, võid helistada numbril,
mis on ekraani all servas või teha annetuse otse pangakontole.
Nii nagu tahad. Nagu Jumal kõneleb.
Nii saad sa toetada meie saate tootmist.
Aitäh sulle veelkord ja Issand õnnistagu sind rohkelt! Nägemist!
Tõlge: Ülle Kapanen