VARVET
Välkommen med till Varvet.
Vi fortsätter med undervisningsserien 'Slutsignalen' ur Uppenbarelseboken.
Dagens avsnitt är det tionde.
Uppenbarelseboken är ämnad som tröst och uppmuntran, -
för alla kristna som genom tiderna levt och kommer att leva.
Den är inte ämnad att sprida skräck och förtvivlan, -
inte för att utöva utpressning eller för skrämma med ändens tid.
Den är en slags den yttersta tidens karta vars tolkning blir -
desto lättare ju närmare vi är dessa händelser.
Jesu lärjunge Johannes berättar i Uppenbarelseboken vad han sett, -
vad som nu är och vad som kommer att ske.
Vad som snart kommer att ske.
Fast 'snart' är ett mycket relativt begrepp -
kan vi genom att iaktta historien och vår egen tid uppskatta -
ungefär hur snart Jesus kan komma.
I Uppenbarelseboken finns tre betydelsefulla sju-serier, -
vilka det varit tal om redan i tidigare avsnitt.
Johannes nämligen såg hur Lammet, Jesus, öppnade -
den med sju sigill förseglade boken om ändens tid.
Det sista sigillet öppnade sju basuner, -
som rullade fram inför Johannes uppenbarelsens allra sista tider.
Den sista basunen tillkännagav utgjutandet av de sju vredesskålarna -
på jorden under de allra yttersta tiderna, -
strax före Jesus kommer till jorden för andra gången.
Precis som om Guds övernaturliga video- eller filmkamera -
först skulle ta en översiktsbild av sluttiden genom sigillen.
Sedan skulle Han zooma in basunerna -
och ge en ännu tydligare bild av ändens tid -
och sedan zooma vidare till vredesskålarna, -
som ger en mycket skarp bild av det allra yttersta slutet, -
av det sista tumultet.
I Uppenbarelsebokens 14 kapitel, som vi nu behandlar, -
beskrives tiden då den sista eller sjunde basunen har ljudit.
Egentligen ljöd den redan i kapitel 11 vers 15.
Men före basunens återklang syns på jorden, -
har Gud genom Jesus och ängeln för Johannes beskrivit -
den yttersta tidens huvudrollsinnehavare.
Födande mor, pojkbarnet, draken, första och andra odjuret o.s.v.
I det 14 kapitlet förbereder Han ännu läsarna och åhörarna -
att förstå den sista basunens betydelse.
Liksom Jesus skulle säga: -
"Förstår du nu att omständigheterna är så svåra, -
gudlösheten har gått så långt, och människornas ondska -
har sluppit lös på jorden, så att de sju vredesskålarna -
som snart ska utgjutas är befogade och rättvisa.
Kapitlet börjar med en uppenbarelse om den grupp -
som Gud ämnar föra igenom det stora lidande under ändens tid, -
som ska drabba jorden.
I sjunde kapitlet gick vi igenom att Gud har två sätt -
att hjälpa människor genom lidanden.
Det ena är att Han tar bort smärtan eller människan bort ur smärtan.
Det andra är att Gud för igenom smärtan -
och stärker människan så att hon klarar sig med sitt kval.
VARVET
Uppenbarelsebokens 14 kapitel börjar så här: -
"Och jag såg, och se: Lammet stod på berget Sion, -
och tillsammans med Lammet 144000 tusen som hade hans namn, -
och hans faders namn skrivet på pannan.
Och jag hörde en röst från himlen som rösten av stora vatten, -
och rösten av stark åska, och rösten jag hörde var som när, -
harpspelare spelar på sina harpor.
De sjöng en ny sång inför tronen, -
och inför de fyra varelserna och de äldste.
Och ingen kunde lära sig den sången utom de 144000,
de som är friköpta från jorden.
Det är de som inte har befläckat sig med kvinnor, -
de är rena som jungfrur. Det är de som följer Lammet vart det än går.
De är friköpta från människorna som en första skörd åt Gud och Lammet.
I deras mun har det aldrig funnits någon lögn, de är fläckfria."
Det här är en syn över jorden, -
en uppmuntran för Guds egna som lider under förföljelse.
Lammet står på Sions berg och med honom de 144 000 -
judarna som tror på Kristus.
Dessa var det tal om i Uppenbarelsebokens 7 kapitel.
Gud för dem bland Israels folk som räddats, -
dem som tyr sig till Jesus, genom den värsta fasan.
I kapitel 7 beskrevs de före lidandet och nu i lidandets tid, -
där Lammet beskyddar dem.
Lovsång och musik i himlen bekräftar budskapet om Guds allsmäktighet, -
även under lidandet.
Den nya sången de sjöng var ett tack för deras frälsning.
De är de enda på jorden som lär sig sången under den stora vreden.
Ska deras fläckfrihet förstås bokstavligen eller allegoriskt?
Jag lutar mig mot det senare. Johannes hörde i sjunde kapitlet -
att de var från de 12 israelitiska stammarna.
Talen 12, 7 och 144 har en stark symbolisk betydelse.
Sju hänvisar till Guds fullkomlighet, tolv till det judiska folket -
och hundrafyrtiofyra deras kombination.
Äktenskapet har på andra ställen i Bibeln beskrivits positivt.
Utomäktenskapliga förhållanden hör däremot inte till Guds barns liv.
VARVET
Johannes skriver i 6 och 7 kapitlet så här: -
"Och jag såg en annan ängel flyga över himlens mitt.
Han hade ett evigt evangelium att förkunna för jordens invånare,
för alla länder och stammar och språk och folk,
och han sade med hög röst: ”Frukta Gud och ge honom er hyllning,
ty stunden för hans dom är inne.
Tillbe honom som har skapat himlen och jorden, -
och havet och vattenkällorna.”
De tre änglarna upprepade samma grundtemana i ändens tid -
som också stiger fram i sambandet med sigillen, -
basunerna och vredesskålarna.
Den första ängeln förkunnade evangeliet -
för alla länder och stammar och språk och folk.
Ordet evangelium förekommer här sista gången i hela Nya Testamentet.
Det kan ses som en hänvisning till slutförandet av missionsbudet, -
strax före församlingens uppryckande och vredesskålarnas utgjutande.
Evangeliet, budskapet om förlåtelsen, är heligt.
Att inte ta emot det är ödesdigert.
Den första ängeln proklamerade alltså -
att förkunnandet av evangeliet upphör och stunden för domen är inne.
Vi lever nu i den tid då evangeliet sprids.
Sorgligt nog håller världen på att slutas.
Den sluter sig hela tiden för evangeliet.
Enligt vissa uppgifter är Bibeln förbjuden i åtminstone 52 länder.
Allt fler länder sluter sig för Guds Ord.
Därför är det hög tid att sprida evangeliet över hela världen -
och berätta att Jesus frälser, och endast Jesus.
Snart är det inte mera möjligt.
Johannes fortsätter i vers 8 så här: -
"Och efter följde ännu en ängel, en andra, som sade: -
”Störtat, störtat är det stora Babylon, -
för vars otukts skull alla folk har fått dricka vredens vin.”
Den andra ängeln förkunnade att Babylon redan störtats.
Det kan ses som en profetia.
Fast vredesskålarna ännu låg framför så var resultatet klart.
Otukt nämns ideligen i samband med Babylon.
Den yttersta tidens världsmakt och kultur präglas enligt Bibeln av otukt.
Om vi tänker efter hur beskrivningen av ändens tid passar in i vår tid -
och kultur överhuvudtaget så kan man bara svälja ett par gånger.
All slags vild sex har brutit sig lös i vårt västerländska samhälle.
Vår tid påminner allt mer om det fördärvade Babylon -
som en gång möter Guds våldsamma dom och vrede.
Johannes fortsätter i verserna 9, 10 och 11 så här: -
"Och efter dem följde en tredje ängel som sade med hög röst: -
”Den som tillber odjuret och dess bild och tar emot dess märke, -
på sin panna eller sin hand, han skall få dricka Guds vredes vin,
som hällts upp oblandat i Guds vredes bägare, -
och han skall pinas med eld och svavel, -
inför de heliga änglarna och inför Lammet.
Och röken från deras pina stiger i evigheters evighet, -
och de får ingen lättnad vare sig dag eller natt, -
dessa som tillber odjuret och dess bild, -
var och en som tar emot märket med dess namn."
Den tredje ängeln förkunnade odjurets följeslagares dom.
Med odjur menas här ändens tids härskare, Antikristus, -
som under de yttersta tiderna får fullständig makt i världen -
i tre och ett halvt år.
Att godkänna den yttersta tidens ekonomiska och religiösa system -
betyder enligt Uppenbarelseboken att förneka Gud -
och Hans frälsningsplan.
De närmar sig i den yttersta tiden allt mer varandra.
Att man tillber odjuret, Antikristus, måste vara en medveten förnekelse -
av Kristus på ett eller annat sätt.
Här nämns fördärvet som är förberett för Satan och hans änglar, -
och alla dem som medvetet följer honom.
Det är en konkret plats -
och inte en allegorisk beskrivning av att vara avskiljd från Gud.
Begreppet "Guds vrede" som här rullas upp inför oss -
kommer från Guds rättvisa.
Hans vrede riktar sig en gång -
mot all gudlöshet och orättvisa.
Ännu har man inte fått känna av Hans vrede på jorden -
för ännu är Han nådig.
Ännu är Han nådig för Sin Sons, Jesu Kristi, offers skull.
Johannes fortsätter i verserna 12 och 13 så här: -
"Här behövs uthållighet hos de heliga, -
hos dem som bevarar Guds bud och tron på Jesus.
Och jag hörde en röst från himlen som sade: -
”Skriv: saliga de döda som härefter dör i Herren.
Ja, säger Anden, de skall få vila efter sina mödor, -
ty deras gärningar följer med dem.”
Här fordras nu uthållighet hos de heliga som följer Guds budord -
och tror på Jesus. Så kan texten förklaras.
Det här hänvisar till att också andra som tror på Jesus -
än de 144 000 judarna kommer att vara på jorden -
i alla fall en tid under den yttersta tidens lidande.
En del anser att vers 13 hänvisar till församlingens möjlighet -
att bli frälst efter uppryckandet, men endast genom martyrdöden.
Så här tänkt skulle det betyda att tron på Jesus -
under den stora vredens tid skulle betyda omedelbar död.
Det är utan vidare möjligt.
Johannes fortsätter från vers 14 så här: -
"Och jag såg, och se: ett vitt moln, och på molnet satt en, -
som var lik en människoson och hade en krans av guld på huvudet, -
och i handen en vass skära.
Och en annan ängel kom ut från templet och ropade med hög röst, -
till honom som satt på molnet: ”Ta din skära och skörda, -
ty skördetiden är inne; jordens gröda är mogen.”
Och han som satt på molnet sänkte sin skära ner över jorden, -
och jorden skördades.
Och en annan ängel kom ut från templet i himlen, -
också han med en vass skära."
Den sjunde basunen har ljudit.
Ett vitt moln på viket det satt en som liknade människosonen -
hänvisar till Jesus.
Han har makten hela tiden hurdana förhållandena än är.
I handen hade Han en vass skära för att skörda.
På det här stället skördas det säd.
Med skörd, mogen säd, beskrivs också på andra ställen i Bibeln -
de människor som tror på Jesus.
Till exempel Lukas 10:2 säger: -
”Skörden är stor men arbetarna få. Be därför skördens herre, -
att han sänder ut arbetare till sin skörd."
I Matteus 24 står det: -
"Då skall Människosonens tecken synas på himlen, -
och då skall alla jordens stammar höja klagorop, -
och man skall få se Människosonen komma på himlens moln, -
med makt och stor härlighet.
Och han skall sända ut sina änglar vid ljudet av en stor basun, -
och de skall samla hans utvalda från de fyra väderstrecken, -
från himlens ena gräns till den andra."
Jag tror att verserna 14-17 på ett utmärkt sätt hänvisar till -
den kristna församlingens upp- ryckande före den stora vredens tid, -
eller det allra hemskaste ögonblicket av vrede i de yttersta tiderna.
Skördemannen är Kristus själv.
Enligt den här tolkningen skulle Jesus ta den kristna församlingen -
bort från jorden under det stora lidande -
som de sju basunerna beskriver, -
men före vredesskålarna, före det allra svåraste lidandets tid.
Ty Gud utsätter inte Sina egna för vrede.
Grunder för det här finns också på andra ställen i Bibeln.
Matt 24:9-10 säger: -
"Då skall man utlämna er till att plågas och dödas, -
och alla folk skall hata er för mitt namns skull.
Då skall många komma på fall, -
och ange varandra och hata varandra."
Enligt Bibeln skulle det finnas de som tror på Jesus -
också under det stora lidandet.
Enligt vad jag förstår tas församlingen inte bort före Antikrists -
och det stora lidandets tid.
Texten hänvisar inte bara till det judiska folket, -
utan till alla som följer Jesus.
Uppenbarelseboken 7:14 säger: -
”Det är de som kommer ur det stora lidandet.
De har tvättat sina kläder rena och gjort dem vita i Lammets blod."
Där nämns också mäktigt den sista basunen.
Första Korintierbrevet kapitel 15:51-52 säger: -
"Vad jag nu säger er är ett mysterium: -
vi skall inte alla dö, men vi skall alla förvandlas,
ett nu, på ett ögonblick, vid den sista basunens ljud.
Ty den kommer att ljuda, och då uppstår de döda i oförgänglig gestalt."
I Tessalonikerbrevet läser vi:
"Med stöd av vad Herren lärt oss säger vi er detta:
vi som är kvar här i livet då Herren kommer, -
skall inte gå före de avlidna.
Ty när Herren själv stiger ner från himlen, -
och hans befallning ljuder genom ärkeängelns röst och Guds basun, -
då skall de som är döda i Kristus uppstå först, -
och därefter skall vi som är kvar i livet, -
föras bort bland molnen tillsammans ... för att möta Herren i rymden.
Och sedan skall vi alltid vara hos honom.
Ge nu varandra tröst med dessa ord."
Herren stiger alltså ner från himlen -
och liksom med Sin skära bärgar Sin skörd, människor som tror på Jesus.
Herren kommer med 'dunder och brak'.
Det sker inte i tystnad och i smyg utan med väldigt ljud.
Där är befallningsropet, Guds sista basun, de som dött i Kristus -
uppstår först, vi förvandlas och förs bort bland molnen -
för att möta Jesus.
Det sker inte i hemlighet utan med väldigt ljud.
Församlingen uppstår för att möta Jesus, -
när den allra värsta tiden kommer på jorden.
VARVET
I verserna 18, 19 och 20 i Upp skriver Johannes: -
"Och en annan ängel kom ut från altaret, en som hade makt över elden.
Och han ropade med hög röst till honom som hade den vassa skäran:
”Ta din vassa skära och skörda klasarna på jordens vinstock; -
dess druvor är mogna.”
Och ängeln sänkte sin skära ner över jorden och skördade druvorna, -
på jordens vinstock och kastade dem i Guds vredes stora vinpress.
Och vinpressen trampades utanför staden, och blod kom från pressen, -
och sextonhundra stadier därifrån stod det upp till betslet på hästarna."
Här skildras Guds dom på ett starkt sätt, -
sådan som den verkligen en gång kommer.
Guds vredes stora vinpress.
Den här skörden skiljer sig från den förra som dag och natt.
Här skördas inte säd utan vindruvor.
En likadan skildring används också i Jesajas bok.
"Jag har ensam trampat vinpressen," Jesaja 63:3.
Trampandet av vinpressen är i Bibeln en allegori -
av hur Guds dom träder i kraft.
I vinpressen trampades druvorna och den utpressade saften -
leddes via rännor till kärl.
Här skildras hur Guds vrede utbryter genom utgjutelsen -
av de sju vredesskålarna.
Det skildrar blodutgjutelsen i ändens tid och ankomsten av Antikrists rike.
Det är svårt att föreställa sig ett metertjockt hav a blod -
som är över 3 000 kilometer brett.
Är det konkret eller allegoriskt?
En möjlighet är att tolka det som en stark allegori -
av världshistoriens största blodsutgjutelse.
I vilken grupp kommer du att finnas?
Uppstår du för att möta Jesus i rymden -
eller kommer du att evigt vara skild från Gud?
Nu är det dags att välja och besluta och be Jesus -
bli din Herre och Frälsare.
Jag vet inte med vilken inställning du har följt med programmet -
men Gud vill komma i ditt liv.
Gud vill förlåta alla dina synder och Han vill ta dig till himlen, -
ta dig till Sig.
Vad som än sker här på jorden så har Guds barn sin andel i himlen.
Tror du på Jesus?
Du kan be Honom komma in i ditt liv och kan vara säker på -
att Jesus för dig ända fram.
Tack för att du var med. Vi fortsätter igen nästa gång.
Hej då.
Om du vill stöda programmet så kan du ringa numret i rutan (Finland).
Gud välsigne dig rikligt.
Översättning: Carl Westermarck