VARAAIT
Tere tulemast "Varaaita"!
Me alustame täna kaheosalise sarjaga pealkirja all "Positiivsuse jõud".
Ütle mulle, kas see klaas on pooltäis või pooltühi.
Ühtede arvates see on pooltäis ja teiste arvates pooltühi.
Osale meist on uued asjad ja välja- kutsed võimalused, teistele ohud.
Osasid meist juhib hirm, teisi usaldus.
Üks näeb kergemini vigu kui teine.
Mõni teine jälle näeb õnnestumisi ja tunneb neist rõõmu.
Kumb on sulle loomupärasem?
Täna räägime sellest, et Jumal võib.
Räägin sellest, millele meie positiivsus põhineb.
Üks väga hea näide positiivsusest on 1. korintlaste kirja alguses.
Vähemalt mind hämmastab see koht üha uuesti ja uuesti.
VARAAIT
Apostel Paulus alustab esimest kirja korintlastele:
"Ma tänan alati oma Jumalat teie pärast selle Jumala armu eest, mis
teile on antud Kristuses Jeesuses, et te olete kõiges saanud rikkaks
tema sees igasuguses õpetuse sõnas ja igasuguses tunnetuses,
sedamööda nagu tunnistus Kristusest on kinnitatud teie sees,
nõnda, et teil ei ole puudu ühestki armuandest ja ootate
meie Issanda Kristuse ilmumist."
See võib kõlada täiesti tavalise kirja algusena.
Arvestades, kellele Paulus kirjutas, on see algus üllatavalt positiivne.
Milline see kogudus oli, miks poleks võinud sedasi kirjutada?
Apostel Paulus lõi Korintoses selle koguduse.
Ta oli seal 18 kuud ja sel ajal tuli palju inimesi usule.
Väga erinevaid inimesi.
Nende taust peegeldas Rooma-Kreeka sõja- ja kaubanduslinna
sotsiaalset ülesehitust.
Usuletulnute hulgas oli endisi prostituute, sõdureid, orje, pätte
ja ka tavalisi inimesi, jutumärkides tavalisi.
Seal oli mitmeid silmapaistvaid isikuid, väljapaistval positsioonil
olevaid ühiskonna mõjutajaid.
Näiteks ilmselt jõukas Gaius, kes võõrustas kogudust ja
Erastos, Korintose linna varahoidja.
Intellektuaalid ja silmapaistvad isikud olid väike osa kogudusest.
Seda enam oli lihtrahvast.
Kõik Korintose kristlased olid usus väga noored.
Need inimesed olid lisaks endale toonud kogudusse ka osa oma taustast.
Haavatavust, katkisi inimsuhteid jne.
Korintlased ei olnud meistrid sotsiaalsete suhete hoidmises.
Osalt seetõttu oli Korintose koguduses palju probleeme.
Seal riieldi ja võisteldi omavahel, toonitati eriarvamusi ning oli
tagarääkimist, omavahelist kohtus käimist, alkoholiprobleeme,
ohjeldamatut karismaatilisust, enese upitamist ja vaimulikku võitlust.
Asju, mis võivad olla tuttavad ka tänapäeva kristlastele.
Paulus ei alustanud kirja sõimuga, milleks oleks olnud põhjust.
Ta alustas kiitusega.
Korintlased olid saanud palju.
Kogu arm oli antud neile seeläbi, et nad olid hakanud Jeesust uskuma.
Olid saanud palju teadmisi ja õpetust, neil oli palju armuande,
mis omakorda tunnistasid Jumala elavast tööst nende seas.
Paulusel oli palju põhjuseid Jumala tänamiseks selle eest, mida Ta
tegi nende korintlaste elus.
Mõni teine oleks Pauluse asemel jätnud tänu ja kiituse ja julgustuse
vahele ja hakanud kohe laitma ja korrigeerima seda kogudust.
Kuna selleks oli tõesti põhjust.
Oleks olnud inimlik ja loomulik näiteks hoiatada neid armuandide
eest, kuna neid kasutati Korintoses valesti.
Paulus selle asemel julgustas neid julgelt juurde paluma.
Paulus ei kartnud neid julgustada.
Ta ei visanud last koos pesuveega välja.
Paulus nägi et Jumal ei jaga head meie tegude, vaid armu läbi.
Jumal suudab õgvendada ja kaitsta omi ka armuandide osas.
Ühel T-särgil nägin: "Be patient! God hasnt finished with me yet!"
Vabatõlge oleks: "Ole kannatlik! Jumala töö minus on veel pooleli!"
Tekst sobiks suurepäraselt iga kristlase seljale.
Me oleme kiusatuses ja ärritume ligimeste peale.
Teise elus on lihtsam näha vigu kui positiivseid asju.
Ikkagi on meis kõigis võimalusi, mis Jumala käes võivad saada tõeks.
Me vajame Jumala prille, et näha oma ligimesi õiges valguses.
Me vajame neid prille, et näha, et Jumal teeb ka teises veel tööd.
Jumal võib ka minus täiesti uut luua ja kindlasti teeb seda.
Paulus jätkab 1. korintlaste kirja 1. peatükis:
"kes ka teid tahab kinnitada otsani, et te võiksite olla laitmatud meie
Issanda Jeesuse Kristuse päeval. Jumal on ustav, kelle läbi te olete
kutsutud tema Poja Jeesuse Kristuse, meie Issanda osadusse."
Paulus teadis, et Jumal viib lõpule selle, mida Ta on alustanud.
Need kristlased on kord taevas, Jumal kinnitab ja pühitseb neid.
Ta ei jätaks oma tööd neis pooleli.
Nad ei pääse oma osavuse, kõlblikkuse ega kõlbmatuse tõttu,
vaid Jumala ustavuse tõttu.
Meie Issanda Jeesuse Kristuse päev viitab hetkele, kui Jeesus tuleb
tuleb tagasi maa peale.
Jumal kannaks hoolt ka Korintose kristlaste eest nii, et nad on
laitmatud ka Jeesuse saabudes.
Mitte vaid hetke, vaid et laitmatus kasvaks ja oleks lähemal täiusele.
Laitmatuse all mõeldakse sageli patutust.
Sellele õhutab kristlasi kogu Uus Testament.
Paulus ei pea silmas, et korintlased ei teeks kunagi pattu.
Patuta kristlast pole olemaski.
Korintlastel oleks võimalus saada oma patud andeks.
Jumal lubab anda andeks alati kui me palume seda Jeesuse nimel.
1980-ndate alguses ehitasime Vaasas kristlikku tööpaika piimapoe kohale.
Töös osales ka vend Heino, sõjas käinud usklik mees.
Kui ma saagisin ava siseakna jaoks, seisis Heino seal ega öelnud midagi.
Siis ütles, pilge silmanurgas: "Küll on hea! Mis sellest tuleb?"
See ütelus hakkas elama oma elu ning sellest sai hüüdlause, millega
me tõsiselt julgustame üksteist: "Küll tuleb hea, mis sellest tuleb?"
Jumal vaatas Korintose kogudust ja tõdes:
"Küll tuleb hea! Mis sellest tuleb?!"
Vaadates meid ja meie kogudusi näeb Ta kõike, näeb meie lihalikkust,
näeb meie erimeelsusi, meie uhkust ega tunne rõõmu selle üle.
Ta näeb, et Tema suudab luua uut.
Ta näeb neid tohutuid võimalusi, mis Ta on meisse pannud.
Ta suudab ka meid kindlasti viia taevasse oma jõu ja ustavuse tõttu.
Ta ütleb ka meile: "Küll saab hea!", sest Tema on hea.
Üks suur asi rääkides positiivsusest on, et seda ei pea välja pigistama.
Meil on kõigil kindlasti kogemus, et alati ei jaksa olla eriti positiivne.
On päevi, mil kõik tundub kokku kukkuvat, kõik läheb nässu.
Kui siis mõni tuleb ütlema, et ära võta seda tõsiselt, mõtle
mis sellest head tuleb, igas halvas on ka midagi head.
Siis tahaks visata millegagi seda ütlejat.
Võib-olla võib näha probleemides ka head, kui neist pääseb eemale.
Me oleme selles erinevad.
Ühed on loomult positiivsed, näevad uusi asju võimalustena, mitte ohuna.
Lisaks on ka kultuurilisi erinevusi, mõnes kultuuris on lubatud ja
vooruslik näha asju positiivselt.
Mujal jälle, kasvõi meil Soomes, tõlgendatakse
liigset positiivsust sinisilmsusena.
Kui me soomlastena seda märkame, tunneme end kehvasti, et meil
pole kalduvust positiivsele mõtlemisele.
Me oleme inimestena erinevad.
Ühtedele pole positiivsus nii kerge kui teistele.
Nüüd räägitakse psühholoogias ja pedagoogikas 9 temperamendijoonest.
Meis on kõigis neid jooni, eri rõhuasetusega.
Erinevate joonte koosmõju moodustab meie personaalse loomuse.
On huvitav, et üks temperamendijoon on positiivsus.
Teised jooned on tundlikkus, aktiivsus, lähenemine, eemaldumine,
kohanemine, intensiivsus, rütmilisus, visadus ja häiritavus.
Positiivsust peetakse tänapäeval sünnipäraseks omaduseks nagu
visadust või aktiivsust.
Ei pea end pahasti tundma, et pole nii positiivne / aktiivne kui teine.
See temperamendijoon pole minus nii nähtav kui teises.
See ei tähenda, et ma ei võiks õppida positiivsust, nägema asju
natuke enam võimalustena, mitte ainult ohtudena.
Me võime areneda ja kasvada nendes valdkondades.
Valdkondades, mis pole loomult meie tugevaimad alad.
Me vastutame selle eest, kuidas me käitume.
Pole armastav tõmmata inimesi negatiivsusse, mida ise ehk naudime.
Pole ka armastav nõuda teistelt sama innustust, nagu meil omal on.
Kirjanik ja mõtleja C.S.Lewis kirjeldab Narnia-sarja raamatus
"Hõbedane tool" on üks sookoll, kes on lõbus sell.
Ta on roheline, samblaga kaetud, piipu popsiv, pikk, kõhetu olend.
Ta peas on müts, mis on sammalt täis ja sõrmede vahel on nahk,
mis aitab vees kiiremini liikuda.
See kõhetu tegelane on tõeline pessimismi võrdkuju.
Tema moto selles raamatus on, et kui mingi asi võib nässu minna,
siis see läheb nässu.
Tõeline Murphy seaduse kehastus.
Aga raskel ja valusal hetkel see tegelane osutub kõige julgemaks ja
algatusvõimelisemaks tegelaseks, kui on eriti täbar olukord.
Et vajuda siis taas oma angerjasupi ja piibuga oma armsasse nukrusse.
Me oleme erinevad, kuid Piiblis julgustatakse meid nägema
neid võimalusi, mis Jumal on meisse asetanud.
Üks klassikalisi näiteid on olukord, kus Iisraeli 2-miljoniline rahvas
oli teel tõotatud maale - Kaananimaale.
Sellele liginedes saadeti 12 maakuulajat uurima, mis neid ootab.
Maakuulajate sõnum oli kahesugune, ühest küljest paistis kõik hästi -
viljakas maa ootas, teisest küljest nad ei saaks seda päris ilma
võitluseta, sest seal oli ka teisi elanikke.
Hirm valdas enamust maakuulajatest ning haaras ka rahvast.
4. Moosese raamat peatükk 13, salmid 30 - 33:
"Siis Kaaleb vaigistas rahvast Moosese ees ja ütles: "Mingem siiski
sinna ja vallutagem see, sest me suudame selle alistada!"
Aga mehed, kes olid käinud ühes temaga, ütlesid:
"Me ei või minna selle rahva vastu, sest ta on vägevam meid!"
Ja nad levitasid Iisraeli laste ees laimu maa kohta,
mida nad olid uurinud, ütledes:
"Maa, mille me uurides läbi käisime, on maa, mis neelab oma elanikud,
ja kogu see rahvas, keda me seal nägime, on pikakasvulised inimesed.
Me nägime seal hiiglasi, Anaki poegi hiiglaste soost:
me olime iseendi silmis nagu rohutirtsud ja samasugused
olime meie ka nende silmis!"
Rahvas, kes oli teel Egiptusest Kaananimaale kogenud palju Jumala
imesid, rahvas, kes oli kogenud üleloomulikku abi,sattus paanikasse.
Olud tundusid liiga metsikud.
Jumal ei suuda meid aidata, Jumal on meid küll varem aidanud,
aga nüüd Ta ei suuda meid aidata, nüüd läheb tõesti hullusti.
Pessimism ja õudus levisid kiiresti ja tõhusalt, nagu alati.
Mooses jätkab:
"Joosua, Nuuni poeg, ja Kaaleb, Jefunne poeg maakuulajate hulgast,
aga käristasid oma riided lõhki ja rääkisid kogu Iisraeli laste kogudusele,
üteldes: "Maa, mille me läbi käisime, et seda uurida, on üpris väga hea maa.
Kui Jehooval on meist hea meel, siis ta viib meid sellele maale ja
annab selle meile, maa, mis piima ja mett voolab!
Ärge ainult pange vastu Jehoovale ja ärge kartke maa rahvast, sest
nad on meile parajaks palaks: nende kaitsja on nad maha jätnud,
aga Jehoova on meiega! Ärge kartke neid!" Siis ütles terve kogudus,
et neid tuleks kividega surnuks visata! Aga Jehoova auhiilgus
ilmutas ennast kogudusetelgis kõigile Iisraeli lastele."
12 maakuulaja hulgas oli kaks meest, kes uskusid, et Jumal suudab viia
neid Kaananimaale - Kaaleb ja Joosua.
Nad nägid Jumala võimalusi, aga ka nemad olid väga erinevad.
Tuleb möönda, et Kaaleb paistis siin tegudeinimesena.
Ta hüüdis, et lähme sinna ja võtame selle.
Joosua avaldas oma usaldust rahulikumalt ja ettevaatlikumalt.
Mainitakse, et ka seal Kaaleb oli toetamas.
Me oleme ka koguduses erinevad.
Me väljendame asju erinevalt, ehkki mõtleme sama asja.
Põhiküsimus on selles, millele me loodame.
Kas me loodame iseendale ja oma jõule, võimalustele, oludele, rahale
ja tööjõule ja kõigele nähtavale või Jumalale, kellele on kõik võimalik?
Piibel on väga realistlik raamat, seal ei varjata tõde.
Seda tõde, et inimesed kannatavad väga palju ja igal pool kogu aeg.
Ka kristlased kannatavad, alati ei lähe hästi.
Paulus ütleb:
"Sest me ei taha vennad, et teil oleks teadmata, missuguses
viletsuses me olime Aasias, kuidas meid ülemäära vaevati üle meie jõu,
nõnda et me isegi olime kahevahel oma elu pärast.
Ja me olime enestegi arvates surma mõistetud, et me ei loodaks eneste
peale, vaid Jumala peale, kes surnud üles äratab. Tema päästis meid
nii suurest surmast ja päästab veelgi; tema peale me loodame,
et tema ka edaspidi päästab"
Ristiusus pole küsimus sugestioonis "Kõik on hästi, kõik on hästi!"
See pole sugestioon.
Piibel õpetab meid kohtama kannatusi, lootes Jumala peale.
See pole sugestioon.
Aeg-ajalt kohtab kristlaste hulgas mõtet, et kannatus ei kuulu
kristlase ellu, et igaüks võib kontrollida oma elu õige suhtumisega,
positiivse mõtlemisega.
Kuuleme, et kuulutatakse, et kui me mõtleme negatiivselt, toimuvad
negatiivsed asjad ja kui mõtleme positiivselt, juhtuvad positiivsed.
Tegelikult me ei saa oma mõtete, sõnade või suhtumisega manipuleerida,
kujundada tegelikkust, ükskõik kui palju me selle jõusse usuksime.
Meie negatiivsus ja positiivsus mõjutavad meid ennast ja ka meie
lähedasi, aga mõte, et me suudame oma mõtete või sõnadega muuta
olukordi, on maagia.
Maagias üritatakse mikrokosmost muutes mõjutada makrokosmost,
kogu suurt maailmakõiksust.
Seda kuuleb palju.
Õige positiivsus on lootus mitte oma mõtlemisele ega tegemistele,
vaid Jumala võimalustele.
Meid muudab see, kui me loodame Jumala peale.
Mida enam me vaatame Tema võimalustele ja tegudele,
seda enam me julgeme loota Tema peale.
Kas mäletad olukorda, kus Jeesus oli õpetanud kogu päeva ja rahvas oli
söömata ning Ta ütles jüngritele, et need annaksid rahvale süüa?
Reaktsioon oli väga mõistetav: Kust me võtame neile süüa?
Jeesus vastas neile, et mis teil on.
Kuskilt leidus poiss, kellel oli 5 leiba ja paar kala.
Sellest ei või kuidagi jätkuda, see on naeruväärne!
Klaas polnud mitte ainult pooltühi, seal polnud õieti piiskagi.
Jüngrid nägid puudust, Jeesus võimalust.
Jeesus õnnistas toitu ja sellest jätkus tuhandetele inimestele.
Kui sulle tundub, et sinus on ainult negatiivsus, siis pea seda meeles.
Kui järgmine kord näed, et sein on püsti su ees, et see ei õnnestu,
küsib Jeesus sinult: "Mis sul on? Anna see minule, ära passi seda,
mida sul ei ole. Anna Jumalale see, mis sul on. Nii algavad Jumala
võimalused. Ta on ikkagi Jumal. Ta näeb, et klaas on pooltäis.
Ta näeb neid võimalusi, mis sinu elus on.
Ta julgustab sind lootma tema peale, mitte enda peale.
Palvetame koos!
Tänu Jeesus selle eest, et kui meie ei suuda, Sina suudad.
Siis kui meie jõud on otsas, algavad sinu võimalused.
Issand, tänu, et Sina suudad anda ülirohkesti kõike, et me suudaksime
aidata teisi inimesi. Sa tahad, et me annaksime edasi kõike head,
mis meil on. Me palume, Jeesus, õpeta meid nägema neid võimalusi,
mis sul on ka rasketes olukordades, ehkki see on äärmiselt raske.
Tänu Jeesus, et Sul on kogu võim kõigis oludes kogu aeg,
Jeesuse nimel, aamen!
Aitähh, et olid vaatamas "Varaaita"!
Kui sa tahad toetada selle saate tootmist, võid helistada numbril,
mis on ekraani all servas.
Sedasi saad aidata meil ka edaspidi toota saateid.
Tore, et olid vaatamas!
Me jätkame samal positiivsuse teemal veel kahe nädala pärast.
Seniks edu ja õnnistust! Nägemist!
Tõlge: Ülle Kapanen