VARAAIT
Tere tulemast vaatama "Varaaita"!
Me alustame täna kolmeosalist sarja kasvatamisest või kasvatusest.
Meil on kõigil selles kogemusi. Me kõik oleme
või oleme olnud kas kasvatajad või kasvatetavad.
Need kogemused võivad olla negatiivsed või positiivsed.
Millest see tuleneb, et ühtede puhul kasvatamine õnnestub
aga teiste puhul mitte. Kas on olemas mingi ühine tegija
või ühised tegijad, mis on õnnestunud kasvatamise taga.
Me käsitleme seda teemat vesteldes. Mul on külalisena,
kui nüüd seda nimetust kasutada,
minu abikaasa Pirjo Sormunen, kellel on kasvatusalaseid kogemusi
nii laste kui täiskasvanutega. Ma ei mõtle siinjuures nüüd ainult
enda ja meie laste kasvatamist vaid üldiselt.
Tere tulemast "Varaaita"! - Aitähh!
- Pirjo, sa oled rääkinud palju kasvatamisest kodus
ja ka mujal, koguduses ja muudes olukordades
ja oled teinud seda ise. Miks sa oled innustunud sellest?
- Minu vaatevinklist see on üks maailma tähtsamaid asju.
On muidugi ka muid asju, kuid siin on küsimus nii suurtes asjades,
et selles on küsimus kõige olulisemates asjades.
Sellele lisaks olen ma saanud ka vastava koolituse
ja olen teinud seda tööna ja meil on ka neli oma last.
Mis on teinud selle üha isiklikumaks ja tähtsamaks iseenda jaoks.
Ma tunnen, et Jumal on mind kutsunud selleks.
- Me ei räägi seda nüüd seepärast, et me oleks õnnestunud kasvatajad.
- Vastupidi. - Jaa. Sa tegelikult ütlesid,
mis kasvatamise juures on nii tähtis. Kas sa võid täpsemalt kirjeldada,
miks see on nii tähtis asi.
- Seda võiks ka peenelt või natuke kliseelikult öelda nii,
et sellega tegelikult luuakse tulevikku, aga see see on.
Kui meile on antud lapsed, kes kasvavad noorteks, kes kasvavad
täiskasvanuteks, siis nad ei kasva iseenesest. Kui lapsed jäetakse
omapäi kasvama, siis tulemused on olnud halvad ja sellepärast ma
saan aru, et Jumal on andnud meile, täiskasvanutele, vastutuse
laste kasvatamise eest. Sellepärast see on nii tähtis.
Kõik asjad, mis tulevad Jumalalt, kõike, mida Tema meile annab
on põhjust võtta tõsiselt.
- Sa oled seda meelt, et Jumal on öelnud
oma arvamuse kasvatamise kohta.
- Äärmiselt selgelt. Kõvasti ja kõrgelt.
- Milline on sinu arvates kasvatuse olukord Soome kultuuris praegu?
- Mul ei ole mingeid uurimustulemusi ega ka midagi muud. Mul on ainult
oma sisetunne sellelt alalt, kus ma olen töötanud ja elanud.
Minu arvatus kasvatus on kadunud, peamiselt see kulmineerub selles,
et vanemaks olemine on kadunud. Võib olla mingisugune kasvatus,
aga mitte selline, mida mina pean ideaalseks või optimaalseks või
millekski, mille poole püüelda. Arvan, et vanemlikkus on kadunud Soomes.
- Kuidas see välja paistab? Too mõni näide.
-See paistab minu arvates väga palju selles, et praegu kui me elame
sellist individualismi aega, mis on laialdane postmodernistlik nähtus,
mitte ainult sellega seostuv. See paistab selles, et on raske anda
endast vajavale lapsele või vajavale noorele. See paistab sel moel.
Praegu meil idealiseeritakse noorust üle kõige. 30-aastased vanemad ja
10-aastased, kõik tahavad olla 15-aastased. See on problemaatiline
olukord, selline igipuberteedi idealiseerimine. Üks tegija,
mis siin on minu arvates on, mis on ka hea asi, selles on
mõlemad pooled, aga Soome on kutseliste kasvatajate maa.
Meil on väga hea koolitus, varajase kasvatuse koolitus, põhikooli
õpetajate koolitus, klassiõpetajate koolitus, aineõpetajate koolitus,
see on tõesti minu arusaamist mööda kõrgtasemel ja pikkade-pikkade
traditsioonide tõttu on see vastutus libisenud vanematelt kuhugi mujale.
- Et spetsialistid kasvatavad.
- Jaa, ma ei tea, kas kasvatavad, aga see on spetsialistide otsustada.
Klassiõpetaja peaks andma põhiõpetust jne. Aga mingil määral
selline suhtumine ja mentaliteet on tekkinud minu arvates
aastakümnete, võib olla aastasadade jooksul.
- Kas see tähendab, et lapsed ei saa kasvamisel abi vanematelt
vaid peavad olema üksi?
- See on väga sügav küsimus, kui küsid, et mis on kasvatus, et
kas see on kasvamisel aitamine või juhendamine, juhatamine, mis see on.
Lapsed vajavad täiskasvanuid. Punkt. See on väga lihtne. Laps vajab
täiskasvanut, täiskasvanulikkust.
- Lähme Soome kristliku kultuuri juurde. Milline on kasvatuse,
kristliku kasvatuse olukord Soomes?
- Ka selles ma võin öelda, milline on mu oma kogemus,
mida ma olen näinud kui olen käinud erinevates kogudustes.
Ma olen üsna murelik selle olukorra pärast. Just see, alati kõik need
ilmingud, mida me näeme maailmas ja kõik ..-ismid ja postmodernism,
milles me praegu elame ja millega seostub üksikisiku rõhutamine
ja oma vabaduste rõhutamine. Need on kahjuks tulnud ka kogudusse.
Võib-olla mitte nii suurel määral kui mujale, aga jah, minu arvates
vaimulik vanemlikkus on kadunud. Mõte sellest, et nüüd on minu aeg
võtta vastutus ja nüüd on minu aeg anda kellelegi
vaimulikult nooremale midagi endast. Seda ma pole eriti näinud.
- Üks selline tegija kogudustes on see, et vanuserühmad on eraldi
ja eriti ei puutu kokku. Kas pole nii?
- Kindlasti. See on ka praktiline asi, mida peabki võtma arvesse
kindlasti, aga juba see, et miks laste õpetustes, lastesaadetesse on
nii raske tõmmata inimesi kaasa. See on üks koguduse põhiülesanne,
üks tähtsamatest vastutustest, mis meil on
kogudusena antud. Mis selles on, et sinna on nii raske leida täiskasvanuid.
- Vähemalt selle jaoks on raske leida raha, see on peokõnedes
teemaks, aga sellesse ei panustata.
- Alati see ei sõltu rahast, sageli vajatakse vaid inimese ligiolu.
- Me oleme valinud selle sarja teemaks "Kasvatuse kolmnurk".
Mida sa mõtled kasvatuse kolmnurga all?
- Meil on siin selline klotsidest näidis, mida demonstreerin.
Mul on lihtsam seletada asju visuaalselt, mõne mudeli kaudu
ja ma olen mõistnud, et see on selline hea näidis, kuidas kasvatust
näitlikuks teha, et kuidas sellele võib läheneda ja millele
tähelepanu pöörata. See kolmnurk moodustub sellest,
et siin on alumisena suhete klots, keskmiseks klotsiks tuleb oma elu
eeskuju, meie teekond kristlasena, kristlasena elamine või
täiskasvanuna elamine ja siis viimasena kolmnurga tipuna sõnad,
mis tähendab kõike õpetamist, nõuandeid, juhiseid ja seda meie
verbaalset juhtimist. Minu arvates koosneb kasvatus nendest kolmest
klotsist ja nad on teatud põhjusel ka selles järjekorras.
- Kas see on su oma mõte või tuleb see esile pedagoogilises kirjanduses?
- Ma pole seda leidnud kuskilt. Aga oma mõte see ei ole, ei,
kindlasti mitte. Ma olen kuulnud seda algselt Saara Kinnunenilt.
Aitähh, Saara! Umbes 10 aastat tagasi olen olnud Saara loengut
kuulamas ja tema tõi need elemendid välja ja ma sain aru, et selles
ongi tegelikult küsimus. Kirjandust ma leidnud ei ole ja tookord
küsisin ka Saaralt seda allikat, et kust ta oli selle leidnud oma
kõnesse. Millelegi ta viitas, aga ei teadnud ka päris täpselt.
Ma pole sellega eriti kokku puutunud ja see on selline, mis kehtib
natuke kõige kohta, kus on tegemist inimestega.
Me ei räägi ainult lastest vaid ka täiskasvanutest, kogudusetööst,
kõiges. Ka kogudusetöös oleks hea ja lihtne seda mudelit kasutada
ja võibolla ka hinnata ja kaaluda asju.
- Keskendume sel korral sellele alumisele klotsile, ehk siis suhtele.
Mispärast see klots on kõige alumine?
- Minu arvates on tähtis, et suhe on alumine. Lisaks sellele, et see
on visuaalselt kõige suurem, see on nagu kõige alus.
- Kas see on ka tähtsuselt kõige suurem?
- Ma ei oska öelda, võibolla. Vähemalt teatud mõttes alus.
Võibolla see võiks olla ka nelinurk, kus oleks kolm ühesuurust osa.
Ma ei oska öelda. Ise ma kujutan seda niimoodi kõige paremini.
Sa küsisid, et miks see suhe on alumine. Sellepärast, et
ilma suhteta pole ka nendel kahel pealmisel mingit tähtsust.
Meil on kindlasti kõigil selliseid kogemusi või mälestusi
või Soome kasvatusajaloos on palju sellist, et on palju õpetatud või
on palju räägitud või palju kästud, on teatud, mida peab tegema.
Sõnad on olnud selline keskne kasvatamise ja õpetamise vahend,
aga suhe on puudunud. Ma usun, et see on selline, mis on paistnud
nii kodudes kui kogudustes kui koolides, igal pool. Võibolla, et
mingil hetkel see on pöördunud teistpidi. Minu arvates see on alus
sellele, et mõni muu asi võiks suhtes või inimese elus toimida.
Et on suhe millegagi. Suhe teise inimesega.
- Minu arvates on see hea näide. Need sõnad on nagu jäämäe tipp
ja see vee all olev ala, see on palju või vähemalt sama tähtis
kui see välja paistev tipp. Mis on suhtes kõige tähtsam?
Me kohtume paljude inimestega, kellega meil ei ole mingit suhet.
Me ei mõjuta inimesi, kellega meil pole suhet.
Mis teeb suhtest suhte?
- Minu arvates lähtekohaks on ehtne huvi teise inimese vastu.
Sageli kui me räägime inimsuhetest, et kas mul on suhe, kas see on
lähedane suhe või kauge suhe, siis me sageli seame lati väga kõrgele.
Inimsuhe, kus ei toimu õiget kohtumist, ei pea olema sügav ega
pikaajaline. Mingil moel ka väikestes kohtamistest teine inimene märkab,
et see inimene tunneb huvi minu vastu.
Huviga on alati seotud see, et ma olen valmis seadma oma vajadused
teisejärguliseks, et ma asetan teise vajadused oma vajadustest ettepoole,
et ma ei alusta alati enesest. See on üks praeguse aja probleemidest
kuna meid on õpetatud ja kogu maailm kisendab seda, et sul on
oma vajadused ja oma huvid ja oma vabadused ja hoia neist kinni.
Ehtsa suhte kohtamiseks on vajalik, et meil oleks teenija suhtumine.
Muidugi selline usaldus tekib alles pikema aja jooksul, aga suhtes
on väga palju küsimus ka usalduses, et kas ma suudan usaldada
seda inimest. Üks keskne asi suhtes on see, et me elame nagu rolli
kaudu. Kas ma kohtan sind või kedagi teist iseendana ja
seetõttu, et ma tõesti tunnen huvi või kohtan ma sind mingi rolli
kaudu. See roll võib olla mistahes. Võib paista, et õpetajal on väga
soe suhe oma klassiga, näiteks ta väga sussutab ja kõik on nagu
korras, täiesti 10 palli õpetaja, aga ta võib suhtuda või ligineda
lastele rolli kaudu - õpetajana. See on õpetaja roll ja seda kaudu.
Seal sellist tõelist kohtamist tingimata ei toimu.
Või see võib juhtuda kodus, mul võib olla ema roll, jõuline kui see
tuleb kuskilt mujalt või ühiskond pakub sellist, milline on hea ema
või muud. Siis see roll võib olla jõuline või mistahes selline.
Või on see õige isiklik kohtumine, mitte rolli või ülesande kaudu.
Seda võiks ehk kirjeldada sellisena, et kas see on nagu inimene inimesele
või on see nagu töötaja kliendile, kas see on nagu kliendisuhe või
selline võrdõiguslik inimsuhe.
- Üks näide, millest rääkisime rongis kui tulime siia, et
meid mõjutavad paljud inimesed, kellega meil ei ole mingit suhet
või kellel ei ole meiega mingit suhet. Näiteks Lady Gaga.
Mõjutab tohutult kuigi meil pole temaga mingit suhet.
- See läheb rohkem sinna eeskuju poolele. Me järgime ka selliseid
inimesi, kellega meil ei ole suhet. Jah.
- Kui see kasvatuse kolmnurk on nii põhjapaneva tähtsusega,
kas Piibel toetab seda?
- Minu arvates leidub. Seepärast olengi innustunud.
Nagu ütlesin, et olen kuulnud seda ühel kasvatuse loengul aastaid tagasi.
Tookord jäin selle üle mõtlema ja lõi pildi selgeks ning
tajusin, et siin on selline asi, mis vähemalt mind aitab.
Hakkasin seda mõtlema Piibli seisukohast ja see, mida Jumal
räägib laste kohta Piiblis ja kasvatamisest, kindlasti leidub
ka selle kohta. Ma mõtlesin, et meie igasugustes inimsuhetes,
kõiges, mida me teeme koos teiste inimestega, on need siis lapsed
või noored või täiskasvanud või kestahes, ma arvan, et meil on
Jumala poolt antud mudelid. Ma tunnen, et see on üks mudel,
mille Tema on andnud. Jumal tahab esmajärjekorras suhet meiega,
et Ta ei tule esmalt meile seadusi rääkima. Meil võib olla Jumala Sõna
meeles, me võime olla kuulnud, me võime tunda Jumala seadusi
või Jeesuse õpetust, aga kui meil ei ole suhet Temaga,
siis sellel pole mingit tähtsust. Jeesus sai ise inimeseks, et anda
eeskuju ja kuigi me kunagi selleni ei küündi, ütleb Jeesus ikkagi,
et järgi mind. See on väga, väga lihtne käsk, et järgi mind,
imiteeri mind, võta mind eeskujuks.
- Jeesus tahtis suhtesse.
- Ta tahtis suhtesse ja see paistab kõigis Jeesuse kohtumistes.
See paistab paljudes Piibli kohtades,
paljudes Vana Testamendi kohtades, et Jumal tahab meid suhtesse
ja siis on need sõnad, mis on äärmiselt tähtsad. Sageli kui me
räägime vaimulikus kontekstis, siis see SÕNA klots kasvab liiga suureks.
- See tõuseb, tõuseb, tõuseb.
- Minu arvates see leidub täiesti selgelt Piiblist. See viis, kuidas
Jeesus suhtus inimestestesse, selles on näha neid kõiki.
- Kas oleks mõni näide?
- Vahel kui mõelda, et sõnu võib olla raske vastu võtta. Näiteks
naine Sühhari kaevul. Kui Jeesus tuli ja kohtas teda. See polnud
tavaline sel ajal. Ta kohtas täiesti selgelt seda naist ja ütles väga
otse, kuidas see naine oli elanud, mida ta oli teinud ja mis kõik
sellele järgnes ja väga valusaid sõnu. Aga kuna seal oli kohtumine
ja see naine koges usaldust ja turvalisust ja siirast huvi enda
vastu, siis ta suutis ka need valusad sõnad vastu võtta.
Või kui Jeesus oli Matteuse juures söömas ja variserid küsisid,
et kuidas ta sööb nende tölnerite ja patustega koos. Jeesus ütles,
et terved ei vaja parandajat, vaid haiged ja siis ta ütles,
et vaadake, et minge ja õppige. Ehk tulge ja vaadake, mida ma nüüd
teen, ma söön siin. Mis võiks olla parem näide heast
suhtest kui minna sööma inimese juurde, kelle juurde keegi teine
ei tahtnud minna. Ja siis Ta ütles, et vaadake ja õppige.
Järgige mind! Siis Ta võttis selle koha,
et halastust ma tahan, aga mitte ohvrit.
See oli neile juutidele tuttav kirjakoht Vanast Testamendist,
kui Jeesus tuli selles olukorras ja selles suhtes.
Vaadake ja järgige mind, mida mina teen ja ta selgitas seda
oma näite kaudu, mida see Jumala sõna tähendas.
Selliseid kohti leidub seal tõesti palju.
- Jüngrite ja Jeesuse puhul oli küsimus justnimelt suhtes?
- Jaa.
- See oli Piiblist tervikuna. Kas sul on mingeid salme,
mida sa tahaksid tõsta eriliselt esile? Mis on suhtega seotud.
- Jaa, ütlesid, et jüngrid elasid suhetes.
Minu arvates see on meeletu mõte, et Jeesus kutsub jüngreid kolmeks
aastaks, kaksteist meest kolmeks aastaks oma seltsi.
Markuse 3:14 ütleb: "Ja nii ta määras kaksteistkümmend,
et need oleksid tema juures ja ta võiks neid läkitada kuulutama".
Jeesus kutsus neid olema koos endaga. - Olema suhtes.
- See on minu arvates lihtne asi. Me sageli tahaksime
midagi keerulisemat, samamoodi ta kutsub meid oma seltsi nagu ka oma
kahtteist jüngrit, nii ka meid. Mul on teine koht siin
Johannese 15 peatükis 4. ja 5. salm: "Jääge minusse ja mina jään teisse.
Nagu oks ei või vilja kanda iseenesest, kui ta ei jää viinapuu
külge, nõnda ka teie, kui te ei jää minusse. Mina olen viinapuu,
teie olete oksad; kes jääb minusse ja mina temasse,
see kannab palju vilja; sest ilma minuta ei või te midagi teha!"
Ainult see Temas olemine, Temas püsimine, see on see lähtekoht
ja see põhjus, miks see klots on siin kõige alumine.
- Kas võib siis öelda, et me vajame suhet Jeesusega kogu aeg,
mitte ainult, et me oleme kohtunud Temaga ja tunneme,
vaid et me elame selles suhtes.
- Jaa. Kui see mudel leidub Piiblist ja me kanname selle üle kasvatusse,
siis peab meil olema nende inimestega, on nad siis noored
või täiskasvanud või lapsed, kes tahes, meil peab olema püsiv
suhe, püsiv huvi, püsiv usaldus, et need muud asjad, võimalik meie
oma eeskuju, ennekõike meie sõnad võiksid toetada.
- Millest tuleb, et suhe on sageli unarusse jäetud asi?
Või me keskendume eeskujule, mitte suhtele. Ma olen vahel öelnud,
et koguduses on küsimus, see on sinult laenatud mõte,
et koguduses on küsimus 90-99% suhetes, mitte ehitistes ega rahas
ega jutlustes ega sõnades. Miks meil on kalduvus unustada see?
- Ma võin rääkida ainult oma kogemusest.
- Sa oled väga diplomaatiline.
- Jaa, ma arvan, et see on iseloomu küsimus, mul on palju sõpru,
kelle jaoks see esimene klots on kõige loomulikum, kes on siis tõesti
head selles, elavad selle järgi ja naudivad seda.
Kõigile see ei ole loomulik.
Need asjad, mis ei vasta meie loomulikule temperamendile,
need meil tuleb lihtsalt ületada ja mõningaid asetada tagaplaanile.
Ma arvan, et see on aja vaim, see, et suhte loomine, ülal hoidmine
ja kõik, mis selle juurde kuulub, see nõuab aega ja vaeva
ja endast andmist, vahel oma vajaduste unustamist ja see pole
eriti tore ega loomulik tingimata.
- Üks vabastav mõte mul suhetes lastega on see, et lapsed on
erinevad, täiskasvanud on erinevad, ka need suhted on sageli erinevad.
Et ei ole selline standard, et nii see peab toimuma.
- Ja siin näeb just, et kas mul on huvi kohtuda just selle lapsega,
kui ta on temperamendilt selline ja suhtes sellega, milline mina olen
või tulen ma selle rolli kaudu, et ma suhtun kõiki samamoodi,
kuna olen kasvataja, ema või õpetaja või kestahes.
- Pirjo, mis sinu jaoks on olnud kõige väljakutsuvam suhetes?
Suhetes ja kasvatuses.
- Kasvatuses kindlasti on neid tõesti palju. Aga suhetes,
ehk see, mida enne rääkisin oma kogemusest, et ma olen selline
üksindust igatsev inimene ja loomu poolest ei tunne, et oleksin
väga huvitatud inimestest. Tunnen, et Jumal on sellega teinud tööd,
aga see pole mulle iseloomulik. Mulle see pealmine, see on
äärmiselt loomulik.
- Mõni teine võiks öelda sinu kohta vastupidist.
-Võib-olla. See on töö, mis on minus toimunud.
See vaeva nägemine, mis inimsuhetes on, see ajahulk, mis inimsuhetele
kulub ja kõik selline oma vajaduste kõrvale lükkamine, et kõik
ei puutugi minusse. Vahel oleme kinni teises inimeses ja ma arvan,
et pole vaja olla mingi super nartsissist, et mõelda nii.
Mulle see on olnud raske.
- Lihtsam on keskenduda sõnadele. - Jaa, on. On palju lihtsam rääkida.
- Palju häid teooriaid on. Kust me võiksime kasvatajatena saada tuge?
- Ma ei tea, ma olen ise olnud natuke kadunud selles ja olen
seepärast üritanud koguduses sellest natuke rääkida. Tänapäeval on
palju abi seda tüüpi asjadele, palju sisemise paranemise jaoks,
tervenemist, mis on kindlasti see lähtekoht, et võib kohata inimesi,
võib sõlmida inimsuhteid, aga ma sooviksin, et inimesed võiksid saada
abi kogudusest. Nagu ütled, et kogudused või vaimulik töö on
peaaegu täiesti inimsuhetetöö ja kui seda ei leia kogudusest, siis
oi-oi. Sealt peaks leiduma ja ma loodan, et selles võiks natuke
rohkem liikumist olla. Et tegelikult tähtsad on inimesed, paljud muud
asjad, need on teisejärgulised, inimesed on tähtsad.
- Üks väga tähtis asi on see, et meil on omal suhe Jeesusega
ja suhte kaudu me võime olla suhetes teistega.
- Jaa, ja seda kaudu tuleb ka see rahu ja ka huvi, lunastades
endast ja oma asjadest huvitatuid, seda kaudu nagu Jeesus ütles, et
ilma minuta te ei või midagi teha, kui me püsime Temas, nagu siin
ka öeldakse, et viinapuus, mis seal voolavad, need elavad veed,
kuidas neid nimetataksegi, need lihtsalt voolavad kui me püsime
Temas ja siis need võivad voolata ka mujale.
- Aitähh! Me jätkame paari nädala pärast samal teemal.
Aitähh sinule, et olid vaatamas "Varaaita".
Kõige tähtsam on suhe Jeesusega, seda kaudu me saame jõudu
tunda teise vastu huvi ja armastada üksteist Jeesusele.
Jätkame selle teemaga kahe nädala pärast.
Seniks palju Jumala õnnistust! Nägemist!
Tõlge: Ülle Kapanen