VARAAIT
Kuhu aeg on kadunud? Kuigi meil on üha enam vaba aega, rohkem kui ühelgi
varasemal põlvkonnal, oleme me ikkagi üha hõivatumad. Sellist sõna
nagu stress ei tuntud isegi 40 aastat tagasi korralikult. Rääkimata siis
läbipõlemisest. Aga nüüd on igaüks meist saanud tunda, kuidas stress
maitseb. Üks peamine põhjus inimeste väsimisel on rütmi ja puhkuse puudus.
Kogu aeg minnakse gaas põhjas, 24/7, ega pole aega puhata. Ja ega eriti
enam ei osatagi puhata kui ollakse harjunud pideva kiirustamisega. Raha,
elatustase ja kogemuste järgi jooksmine, need väsitavad terveid
põlvkondi. Selle asemel, et me laseks hingel puhata ja annaks aega oma
hingele, see aeg ahvatleb meid jooksma poodides ja tegema nö kasulikke asju
ja täitma iga ainsagi hetke elus millegi tegemisega. Praeguse aja
inimene on kehv puhkama, alati nagu ei oska olla. Stiimuleid peab olema
kogu aeg. Enamus meist on muutunud stiimulitest sõltuvaks. Me oleme
stiimuli sõltuvuses. Aga meie psüühhika ei pea vastu sellele
pidevale tööle ja murele ja kiirusele ja mürale ja kogemisele ja minemisele.
Meie psüühhika vajab puhkust. Ja kui see ei saa seda, see hakkab ilmutama
sümptomeid ja koos sellega ka meie keha. Paljud arstid tunnistavad
tänapäeval, et stressil, liiga kiirel ja stressi tekitaval elustiilil on
suur osakaal paljude haiguste tekkimisel või vähemalt süvenemisel.
Ajakasutuse planeerimisel on meie elule suur mõju. Ühe õpetuse ajal ma
näitasin seda piltlikult nii, et mul oli klaaspudel ja kolmes eri suuruses palle.
Ma täitsin selle pudeli esmalt nende suurte pallidega ja seejärel
keskmiste pallidega ja siis väikeste pallidega ja need kõik mahtusid ära.
Aga enne seda, kodus, ma proovisin nii, et ma panin kõigepealt väikesed
pallid, siis keskmise suurusega ja lõpuks suured pallid ja kaks suurt
palli jäi välja. Ei mahtunud enam. Kuna ma täitsin selle väiksemate
asjadega nii, et need suured ei mahtunud enam. Ja samamoodi on ka
meie ajakasutusega. Kui me täidame oma elu kõikide väikeste asjadega,
siis suured, tähtsad asjad jäävad välja. Meil tuleks oma ajakasutuses
teha samamoodi. Ajakasutus on kunstiliik. See sõltub palju sinust endast.
Kalendri täitmine on sinu vastutusel. Mitte teiste. Sellepärast
on tähtis, et sa märgid kalendrisse oma kohale kõigepealt suured pallid.
Siis alles väikesed pallid. Jumal on väga huvitatud sellest, kuidas me oma
aega kasutame. Sest Ta teab väga hästi tagajärgi, mida vale ajakasutus
meie elus põhjustab. Jumal andis oma rahvale, Iisraelile, kümme käsku.
Kümme sõna, mille ülesandeks oli kaitsta rahvast hävimast ja segunemast
teiste rahvaste hulka. Neljas nendest käskudest, esialgse järjekorra järgi,
käsitleb justnimelt aja kasutamist. Selles Jumal manitseb kõigepealt
eraldama ühe päeva puhkuse jaoks, regulaarselt. Teiseks manitseb Ta
veetma seda päeva täiesti erilisel viisil.
VARAAIT
Teisest Moosese raamatust me loeme:
"Pea meeles, et sa pead hingamispäeva pühitsema! Kuus päeva tee tööd ja
toimeta kõiki oma talitusi, aga seitsmes päev on Jehoova, sinu
Jumala hingamispäev. Siis sa ei tohi toimetada ühtki talitust, ei sa
ise ega su poeg ja tütar, ega su sulane ja ümmardaja, ega su lojus
ja võõras, kes su väravais on! Sest kuue päevaga Jehoova tegi
taeva ja maa, mere ja kõik, mis neis on ja ta hingas seitsmendal
päeval: seepärast Jehoova õnnistas hingamispäeva ja pühitses selle."
Töö ja puhkuse rütm on äärmiselt tähtis asi. Seades puhkepäeva, Jumal,
kes on loonud inimese, teadis milline on parim võimalik töö ja puhkuse rütm.
See on seitsmepäevane periood. Mitte kuue- või viie- või kümnepäevane
periood, vaid seitsmepäevane periood. Seal, kus seda rütmi muudetakse,
seal inimene kannatab. Töövõimekus langeb, töö motivatsioon koos sellega.
Selliseid katsetusi on olnud mitmetes eri kultuurides. Kasvõi Nõukogude
Liidus omal ajal või Hiinas jne. Me vajame taastumist. Me vajame
aega, mil me ei tee midagi. Ilma selleta meie keha ja meie hing väsib.
Üks minu sõpradest, Jyväskylä Kristliku Kooli rektor soovis ühel
kevadel, saates õpilasi suvevaheajale: "Head sigaigavat koolivaheaega!"
Minu arvates see oli hästi öeldud. Ta viitas sellega ühele uurimusele, kus
on tõdetud, et mittemidagitegemine kasvatab loovust ja võimekust.
Inimene vajab kõige tegemise keskel perioode, mil ta ei ole aktiivne,
mil tema meeledki saavad taastumiseks aega. Puhkepäeva heebreakeelne
nimi, shabat, tähendab lõpetamist või lakkamist ja justnimelt selles
seoses, töö lakkamist. Inimesed põlevad tänapäeval tööelus läbi üha
nooremana. Ühe sõbra sõnu laenates: "Nokia insenerid on 40-selt peaaegu
pensioniealise vormis". Ta töötas sel ajal ise Nokias. Samal ajal kui
töötus on kasvanud, on tööl käivate inimeste tööajad pikenenud ja
töökoormus kasvanud. Üha vähesemad teevad üha rohkem tööd. Tööelus on
tugev surve möödapääsmatu puhkuse eiramiseks. Seal, kus töö toob ellu
meelepärase rütmi, aitab puhkus meil tankida meie energiapaake. Kui puhkus
puudub, siis see surve kasvab nii suureks, et lõpuks see purskab välja
muul moel kui väsimusena. Puhkus aitab stressi taluda. See ei aita
mitte ainult tööl vaid ka teistes valdkondades. Varem oli ennekuulmatu
minna näiteks pühapäeval poodi või veeta pühapäev jäähokiväljaku ääres.
Ma väidan, et üks põhjus pere halvas seisus tänapäeval,
perede lagunemisel, üheks põhjuseks on ühise puhkepäeva eiramine.
Selle veetmine koos perega oleks parim abieluteraapia ja pereteraapia.
See peaks olema meie elus selline asi, millele me teeme meie kalendris
esmajärjekorras ruumi. Regulaarse puhkepäeva pidamine on kvaliteetse
elu tingimusteta eeldus. Puhkepäev on olnud üks ristiusu eriline kink
lugematutele kultuuridele. Mailis Janatuinen kirjutab, et vaba pühapäev
on levinud siin maailmas koos ristiusuga ja koos sellega see siit
ka lahkub. Mailis Janatuineni raamatus "Inimese kasutusjuhend".
Vaba pühapäev on tulnud koos ristiusuga ja koos ristiusuga see siit ka lahkub.
Mida kaugemale meie ühiskond võõrandub Jumalast, seda kindlamini
puhkepäeva pidamisest loobutakse. Ja seda stressirohkemaks peavad
inimesed oma elu. Miks näiteks kaupluste lahtiolekuaegu on muudetud
nii, et need on lahti ka pühapäeviti? Kelle tingimustel see muutus toimus?
Majanduselu tingimustel. Ahnuse ja võimekuse tingimustel.
Meil on aega selle jaoks, mis toob raha. Meil on aega iseendale, asjadele,
mida me tähtsaks peame, kuid meil ei ole aega Jumalale. Meie suhtumine
hingamispäeva pidamisse toimib suurpärase mõõdupuuna jumalasuhte
mõõtmiseks ka meile kristlastele. Sellepärast ma küsin, et kuidas sina
kasutad oma hingamispäeva? Ka Jumal ise puhkas seitsmendal päeval. On raske
kujutleda kõigeväelist Jumalat ise tõeliselt väninuna ja vajamas puhkust
ja sellepärast ma ise mõtlen, et Ta andis selle seitsmenda päeva, et Ta
ka ise puhkas seitsmendal päeval, andmaks meile põhjuse puhata.
Andis meile eeskuju. Kui Tema puhkas, on ka meil põhjust puhata. Ta lubas
hoolitseda rahva eest, ehkki Ta eraldas ühe päeva puhkuse jaoks. Ta osutas
kõrbes oma rahvale, et Tema ise peab lugu sellest, et rahvas puhkas ühel
päeval nädalas. See oli suur asi. Üheks päevaks jäeti kõik seisma. Kogu
masinavärk, kogu rahva elu jäeti seisma üheks päevaks nädalas.
"Nõnda nad kogusid seda igal hommikul, igaüks niipalju kui ta sõi; aga kui
päike läks palavaks, siis see sulas. Kuuendal päeval nad kogusid leiba
kahekordselt, igaühele kaks kannu; siis tulid kõik koguduse vanemad ja
teatasid sellest Moosesele. Ja tema ütles neile: "See ongi, millest
Jehoova rääkis. Homme on puhkus, Jehoova püha hingamispäev. Mida
küpsetata, seda küpsetage, ja mida keedate, seda keedate. Aga kõik,
mis teil üle jääb, pange endile homseks tallele!"
Mannat sadas igal reedel leeris kaks korda niipalju, kui teistel päevadel.
Aga laupäevahommikul mannat polnud leeri ümbruses ühelgi ööl 40 aastat!
Jumal osutas, et Ta on pühendunud hingamispäeva osas.
Ta tegi võimalikuks puhkepäeva pidamise ja Ta teeb hingamispäeva pidamise ka
täna ja ka meile võimalikuks. Rahast ja sissetulekust see Jumala kohaselt
ei sõltu. Keegi ei lähe pankrotti seetõttu, et on puhanud regulaarselt
seitsmendal päeval. Sul on võimalus puhata, Jumal tagab selle.
VARAAIT
Jumal ei manitsenud meid mitte ainult hingamispäeva pidama, vaid pühitsema.
Mis on hingamispäeva pühitsemine? See on ühe nädalapäeva
eraldamine Jumalale. See on selle päeva andmine Jumala käsutusse.
See on see, et me oleme siis Jumala lähedal. Rohkem kui argipäevadel.
See on aja andmine Jumala Sõnale ja palvele ja usklike osadusele.
Sellepärast meil tuleks pühitseda hingamispäeva. Ainult puhkus ei lae
meid ega meie hinge. Mailis Janatuinen ütleb, et me anname hingele puhkust,
kuulates Jumalat. Jumala Sõnas on väge meie sisemise inimese laadimiseks.
VARAAIT
On huvitav, et Jeesus ise pühitses regulaarselt hingamispäeva. Luuka
evangeeliumist loeme, et Jeesus saabus Naatsaretti, kus Teda oli
kasvatatud ja läks oma kombe kohaselt sabati päeval sünagoogi ja hakkas
lugema. Luuka evangeelium 4. ptk. ja salm 16. Jeesusel oli kombeks veeta
hingamispäeva. Jeesusel oli kombeks veeta hingamispäeva sünagoogis alati,
kui see oli võimalik. Sünagoogis käimine ei olnud Jeesusele siiski
ainult usuline rituaal ja kohustus, erinevalt näiteks variseridest.
Jeesus ei suhtunud hingamispäeva pühitsemisse nagu seadusesse, mitte
see polnud eesmärk. Selles polnud iseenesest pühitsevat mõju. Jeesuse
ajal juudi kirjatundjatel oli sabati käsu kohta kaks kommentaari, mille
juhiste järgi nad õpetasid ka rahvast. Üks oli Talmudi Sabbat ja teine
Jerubiin. Neis oli keelatud näiteks tule süütamine või juurvilja keetmine
sabati ajal. Või isegi täi tapmine, täitsa tõesti, seal oli kirjas, et
ei tohi tappa täisid sabati ajal. Moosese seaduse ümber ehitati nagu
selliseid piirdeid, millega tagati, et mitte keegi ka kogemata ei rikuks
seadust ennast, Moosese käsku. Näiteks II Moosese raamatus, 16.ptk
salmis 29 öeldakse: "Vaadake, Jehoova on andnud teile hingamispäeva;
sellepärast ta annab teile kuuendal päeval kahe päeva leiva. Igaüks
jäägu paigale, ükski ärgu väljugu kodunt seitsmendal päeval!"
Talmudis on ehitatud piire selle käsu ümber. Piirang, mille kohaselt
hingamispäeval ei tohtinud kasutada mingisugust liiklusvahendit ega ka
käia rohkem kui sabati teekonna, natuke üle kilomeetri. Kindluse
mõttes sabati ajal ei saanud teha isegi heategusid ligimesele, et
kogemata ei rikuks tööd keelavat käsku. Sabati käsku. Jeesus ei
aktsepteerinud neid piiranguid. Jeesus ei neelanud neid närimata alla.
Sellepärast ta sattus variseride hambusse. Sõna ütleb:
"Ja ta läks jälle kogudusekotta. Ja seal oli mees, kellel oli kuivanud käsi.
Ja nad varitsesid teda, kas ta hingamispäeval peaks terveks tegema,
et kaevata tema peale. Siis ta ütles mehele, kellel oli kuivanud käsi:
"Tõuse ja astu esile!" Ja ta küsis neilt: "Kas tohib hingamispäeval
teha head või kurja, et elu päästa või hukata?" Aga nad jäid vait.
Ja ta vaatas ümber nende peale vihaga ja oli ühtlasi kurb nende
südamekanguse pärast ja ütles mehele: "Siruta käsi!" Ja ta sirutas; ja
ta käsi sai jälle terveks."
Nende juutide probleem oli käsumeelsus. Käsumeelsus on oma loomu poolest
selline religioossus, milles hoitakse seadusetähest kinni, isegi kui see
juhib inimesed tegutsema seaduse vaimu vastu. Selline suhtumine
vihastas Jeesust. Ta nägi selle taga olevat paadumust, mis otsib vagasid
ettekäändeid, et võiks hoiduda tegemast seda, mis on Jumala tahe.
Näen liiga palju sellist religioossust ka iseendas. Ma võin otsida usulist
kindlust selles, et ma asjad viimase peale õigesti ja samas ma unustan
halastuse. Ma märkan, et ma otsin seaduse järgimisest ettekäändeid,
et jätta tegemata see, milleks Jumal õhutab. Teises samasuguses kohas
Jeesus küsis: "Kes on teie seast, kelle poeg või härg kukub kaevu, et
ta teda kohe välja ei tõmba hingamispäeval?" Ja nad ei suutnud
selle peale midagi vastata." Luuka 14:6.
Jeesus tugines tervele talupojamõistusele. Kui keegi inimene
või hing on meile armas, siis me ei mõtle, mis nädalapäev on, teda
päästes. Armastus ületab seaduse. Hea tegemine ja halastus oli Jeesuse
kohaselt sabatil lubatud.
"Ja ta ütles neile: "Hingamispäev on tehtud inimese pärast, aga mitte
inimene hingamispäeva pärast!" Markuse 2:27 ja teises kohas:
"Aga Jeesus kostis neile: "Minu Isa tegutseb tänini ja mina tegutsen!"
Sellepärast püüdsid nüüd juudid veel enam teda tappa, et ta mitte ainult
ei olnud pannud mikski hingamispäeva, vaid oli ka ütlenud Jumala oma
Isa olevat, tehes ennast Jumala sarnaseks."
VARAAIT
Küsimus sellest, millal hingamispäeva peetakse, puudutab meie kogudust.
Paljud on ka küsinud näiteks, et miks me peame meie peakoosolekud
laupäeviti? Miks mitte pühapäeval? Sellele on meie puhul täiesti
praktiline põhjus. Sellepärast, et kui me hakkasime kogunema selles
ruumis, kus me koguneme, seal peeti pühapäeviti tantsuõhtuid. Siis me
pidime seal olema laupäeviti. Paulus õpetab, et päeval iseenesest ei ole
otsustavat tähtsust, vaid sisul. Sellel, mis päeval me hingamispäeva
peame, ei ole otsustavat tähtsust, vaid sellel, et me peame seda.
Ja mis selle päeva sisu on. See on praktiline küsimus ja ma ise olen
leidnud, et see on hea. Me oleme alustanud hingamispäeva laupäeva
õhtul ja siis puhanud pühapäeval. Aga Paulus ütles selle kohta, et tee
nii, nagu heaks arvad, aga tee ja kui teed, tee seda nagu Issandale.
Tähtsaim asi hingamispäeva juures pole selle koht nädalas ega see,
mida siis tohib teha ja mida ei tohi. Ka liikumine pole kõige tähtsam,
mille jaoks hingamispäeval oleks rohkem aega kui teistel päevadel,
vaid tähtsaim asi hingamispäeval on osadus Jeesusega. Jeesus ütles:
"Aga kui te teaksite, mis see on: Ma tahan halastust, aga mitte ohvrit!
siis te ei oleks hukka mõistnud süütumaid. Sest Inimese Poeg
on hingamispäeva isand!" ja edasi Matteuses ta ütleb:
"Tulge minu juurde kõik, kes olete vaevatud ja koormatud,
ja mina annan teile hingamise!"
Jeesus on hingamispäeva isand, selle sisu ja mõte. Miski muu ei lae meie
hinge ja vaimu nagu Jeesuse ligiolu. Hingamispäev on ennekõike selle jaoks.
See on Jeesus - mina - päev. Me saame tõelise hingamise vaid
Jeesuse lähedal. Ja see hingamine on pattude andeksandmises. See on
selles rahus, mille ma saan, kui ma olen Jeesuse lähedal. Mida lähemal
sa oled Jeesusele, seda parem on sul olla. Palvetame koos.
Armas Jeesus, õpeta meid pidama hingamispäeva ja õpeta meid pühitsema
hingamispäeva. Õpeta meid laadima regulaarselt Sinu ligiolus meie elu,
meie hinge ja ka meie ihu ja meie jõuvarusid. Tänu, Jeesus, et Sa
õpetad, Sinu pühal nimel palume, aamen!
Tänan, et olid vaatamas! Kui sa tahad toetada selle saate
rahastamist, sa võid helistada numbril, mis on ekraani all servas.
Me kohtume jälle kahe nädala pärast uute osadega ja seniks palju õnnistust
ja puhkust! Nägemist!
Tõlge: Ülle Kapanen