VARVET
Har du någonsin funderat på varför Israel alltid -
uttsätts för folkens angrepp och alltid skrivs om i medierna?
Hur kan ett så litet, obetydligt landstycke -
hela tiden stå i världspressens rubriker?
Hur är det möjligt att vad helst Israel gör, så är det fel?
Eller har du någonsin funderat på varför den kristna församlingen -
hela tiden utsetts för världens angrepp?
Hur kan de som inte bryr sig om kyrkans budskap -
ändå fordra att kyrkan ska tiga eller ändra på det?
Hur är det möjligt att när den kristna säger: "Jesus älskar dig" -
svarar världen: "Döm inte genast."
Varför är Jesus i denna tid ett så rött skynke?
Varför får du tala om Gud och den Högste och Skaparen -
t.ex. på kafferasten, men nämner du namnet Jesus -
så får alla bråttom till arbetet.
Varför är det så svårt att tala om Jesus, t.ex. i en TV talkshow?
Bakom ligger är en kamp i den osynliga världen.
Bakom är krafter har som motarbetat Gud i årtusenden.
Bakom är striden mellan mörker och ljus, Satan och Gud.
De spänningar jag nämnde beror djupast sett på den strid -
som pågår hela tiden.
I den här striden är också du med, vare sig du vill eller inte.
Välkommen till Varvet, -
det åttonde avsnittet i serien "Slutsignalen".
Idag talar vi om Uppenbarelsebokens texter om striden mot Gud.
I Uppenbarelsebonkens kapitel 12 läser vi: -
"Och ett stort tecken syntes på himlen, -
en kvinna klädd i solen och med månen under sina fötter, -
och en krans av tolv stjärnor på sitt huvud.
Hon är havande, och hon ropar i barnsnöd, -
och födslovånda."
Uppenbarelsebokens 12:e kapitel börjar ett avsnitt -
där huvudpersonerna i händelserna i de yttersta tiderna presenteras.
Det här stället måste man tolka allegoriskt, -
en bokstavlig tolkning är helt enkelt omöjlig.
Det att Johannes här talar om ett stort tecken -
tyder på att dessa saker har en stor betydelse -
för utvecklingen under de sista tiderna.
När vi tänker på vad dessa allegorier betyder, -
måste vi se efter i Gamla Testamentet, -
för att se om det där talas om dessa saker.
I Gamla Testamentet jämförs Israels far och mor, Abraham och Sara, -
med solen och månen.
I Första Moseboken berättar Josef om sin dröm -
för sina bröder.
"Solen och månen och elva stjärnor bugade sig för mig.”
Men när han berättade den för sin far och sina bröder -
tillrättavisade fadern honom: "Vad är det för en dröm!
Ska vi komma och buga oss till jorden för dig, -
jag och din mor och dina bröder?”
Bröderna retade sig på honom, men hans far kunde inte glömma det, -
precis som Maria då hon fick ängelns budskap.
De tolv stjärnorna hänvisar till Jakobs tolv stammar.
Solen hänvisar till Abraham och månen till Rakel, Josefs mor.
Israel jämförs också i Gamla Testamentet med en hustru.
Det finns ställen där Israel jämförs med en otrogen hustru.
Israels stam var otrogen mot Herren.
Den i solen klädda och havande kvinnan är, -
om vi tolkar det med hjälp av Gamla Testamentets text, -
Israel, Guds folk.
Hur kunde då Israel vara gravid?
Ur det folket skulle Messias komma.
Israels folk upplevde Messias födslovåndor.
Förlossningen var svår och modern själv ville inte ha barnet.
Uppenbarelseboken skriver i kapitel 12, vers 3-4 så här: -
"Och ett annat tecken syntes på himlen, och se, en stor eldröd drake, -
med sju huvuden och tio horn och med sju kronor på sina huvuden.
Hans stjärt svepte med sig en tredjedel av stjärnorna på himlen, -
och slungade dem ner på jorden.
Och draken stod framför kvinnan som skulle föda, -
för att sluka hennes barn när hon födde det."
Draken är i Bibeln en bild för Satan, Guds motståndare.
Några verser senare i Upp, i kapitel 12 vers 9 -
avslöjas drakens indentitet.
Det är fråga om Satan, ormen från urtiden.
Att det är en röd drake hänvisar till -
krig, blod och hat som i Bibeln skildras som rödafärgade.
Den här draken hade sju huvuden som bar kronor.
Det hänvisar till Satans "fullkomliga" makt på jorden.
Det är värt att notera att Satan verkar mäktigt på jorden -
genom världsliga regeringar och makter.
Huvud och horn som drakarna och odjuren har i Uppenbarelseboken, -
kan tolkas som regeringar och riken genom vilkas makt draken verkar.
Hornet är maktens symbol.
De tio hornen på drakens huvud hänvisar till drakens stora makt, -
Satans makt på jorden.
Satans syfte har ända från början varit att förhindra Sonens födsel, -
och Hans avkommas liv.
Djävulen försökte det här genom att fresta patriarkarna till synd -
och bort från Guds planer så att de inte skulle förverkligas genom dem.
Så att Guds tankar inte skulle förverkligas på hela jorden.
Har försökte förinta judarna i Egypten.
Jesu födelse försökte han förhindra genom kung Herodes, -
som befallde att alla nyfödda pojkar skulle dödas, med mera.
Stjärnorna som draken svepte bort med sin svans -
och slungade ner på jorden har man tytt som de änglar -
som anslöt sig i himlen till Satans uppror mot Gud och Hans änglar.
I Upp 12:9 står det: -
"Den stora draken, ormen från urtiden, han som kallas Djävul och Satan,
han som förför hela världen, han störtades ner på jorden, -
och hans änglar störtades ner med honom."
Vi fortsätter i texten med 12:5, -
"Och hon födde sitt barn, en son som skall valla alla folk, -
med en stav av järn.
Hennes barn rycktes upp till Gud och hans tron, ..."
Modern som födde är Israel och sonen är Jesus Kristus.
Han är kungarnas kung som en gång härskar över alla folk.
Möjligen hänvisas här också till det tusenåriga riket, -
Messias rike, här på jorden efter Kristi återkomst.
Enligt profetian rycktes sonen upp till Gud.
Jesus steg efter Sin död upp till himlen till Sin Fader.
I vers 6 står det så här: -
"... och kvinnan flydde ut i öknen, där Gud har berett henne en tillflykt, -
så att hon skall bli livnärd i tolvhundrasextio dagar."
Många Bibelns profetior om den sista tiden är mångskiktiga.
De förverkligas flera gånger.
Kvinnans, Israels folks, flykt ut i öknen skedde till exempel -
när Jerusalem förstördes år 70 e.Kr.
Om det här säger Jesus: -
"När ni ser den vanhelgande skändlighet, -
som profeten Daniel har talat om stå på helig plats, -
då måste de som bor i Judeen fly upp i bergen.
Den som är på taket skall inte gå ner och hämta vad han har i huset, -
och den som är ute på åkern skall inte vända tillbaka, -
utan fly. Ve dem som väntar barn eller ammar i den tiden."
Det vill säga att Israel, judarna, flydde verkligen ut i öknen, -
då romarna trängde in i Jerusalem.
Då fördes än en gång detta ut folk bland andra folk.
Den här ökenperioden lever Israels folk ännu idag.
Ett annat tillfälle där den här profetian förverkligas, -
förutom år 70, -
sker i den yttersta tiden, under den stora vedermödan.
Flykten ut i öknen ska då ske en andra gång, -
för evangeliets textsammanhang sammankopplar -
judarnas flykt också med de sista tiderna.
Då de multinationella trupperna ledda av Antikristus -
angriper Jerusalem måste folket igen fly.
Tusentvåhundrasextio dagar hänvisar igen en gång till -
Antikristi maktperiod som är tre och ett halvt år.
Den här tidsperioden upprepas gång på gång i Uppenbarelseboken -
och hänvisar uttryckligen till de 3,5 år -
då Antikristus har makten.
Under den här tiden ska Jerusalem trampas av hedningarna.
Profetian förverkligas alltså åtminståne två gånger,
då, år 70 e.Kr. och under Antikristi tid.
VARVET
För att belysa de omständigheter och orsaker som en gång -
ska leda till världshistoriens största lidande, -
ger Uppenbarelseboken bakgrund till den eviga striden -
som härjat, och ännu härjar, på jorden.
Satan har inte alltid varit Satan.
Ofta kallas han för Lucifer, ljusbringaren, -
fast det namnet inte förekommer i Bibeln.
Han var en kerub,en änglavarelse, den högste av skapade.
Gamla Testamentets uppenbarelse om Satans avfall sägs inte direkt, -
utan döljs bakom typbilder.
I Hesekiels bok riktar Gud Sitt ord till kungen av Tyros, -
men innehållet tyder på mer än en mänsklig kung.
I Jesajas riktas orden till Babels kung.
Hesekiel beskriver den här gestalten.
Hesekiel 28 vers 12 och framåt: -
"Människa! Sjung en sorgesång om Tyros kung: -
Så säger Herren Gud: Du var som en dyrbar sigillring.
Du var full av vishet och fulländat skön.
I Eden, Guds trädgård, bodde du.
Du var höljd i ädelstenar av alla de slag:
karneol, topas och kalcedon, krysolit, onyx och jaspis, -
safir, rubin och smaragd.
Av guld var dina smycken och prydnader, -
gjorda åt dig den dag du blev skapad.
Du var en kerub som jag hade smort och satt till beskyddare.
På det heliga gudaberget bodde du.
Där gick du bland gnistrande stenar. Du var oförvitlig i allt, -
vad du gjorde, från den dag du blev skapad, -
till dess att orätt kom i dagen hos dig.
Din vidlyftiga köpenskap drev dig till våld och synd.
Då förvisade jag dig från gudaberget och jagade bort dig, -
beskyddande kerub, från de gnistrande stenarna.
Din skönhet gjorde dig högmodig, och du förödde din vishet och storhet.
Då kastade jag dig ner till marken, -
och lämnade dig att beskådas av andra kungar."
Satan var före fallet en harmonisk, balanserad, mycket klok, -
fulländat skön gudavarelse.
Han var oförvitlig allt sedan han skapades, -
till dess att orätt kom i dagen hos honom.
Synden föddes i den här keruben, änglavarelsen.
Syndafallet producerade i Satan våld, högmod, dumhet och materialism -
och han kastades ner till jorden.
Jesaja säger i sin bok att orsaken till avfallandet var högmod.
Han ville bli en gud på Guds plats, en skapad i Skaparens position.
Med den här attityden har han smittat ner alla -
som någonsin hamnat i hans väg.
Boken fortsätter: -
"Och det blev en strid i himlen: Mikael och hans änglar, -
gav sig i strid med draken.
Och draken och hans änglar stred, men han övermannades, -
och det fanns inte mer någon plats för dem i himlen.
Och han, den stora draken, ormen från urtiden, -
han som kallas Djävul och Satan, han som förför hela världen, -
han störtades ner på jorden och hans änglar störtades ner med honom."
Om striden i himlen finns det inte mycket omnämnt i Bibeln, -
men ändå tillräckligt för att ge en bild av händelserna.
Många teologer har försökt tolka -
när den här striden försiggick.
Var det i mänsklighetens begynnelse, före människan skapades, -
eller litet efter det?
Eller försiggick den under Jesu tid, för Jesus sade: -
”Jag har sett Satan slungas ner från himlen som en blixt."
Lukas 10:18.
Eller ska den försiggå före vredens tid?
I början av de sista tiderna, före lidandet kommer över jorden?
I vilket fall som helst gjorde Satan och en tredjedel av änglarna uppror -
och de förvisades ner på jorden.
Lucifer blev Satan och motståndare, Djävul och anklagare, -
och hans änglar är nu i underjorden enligt Petrus och Judas brev.
En del av de avfallna änglarna blev demoner, onda andevarelser, -
som även idag härjar här på jorden.
Uppenbarligen försiggick denna strid i mänsklighetens begynnelse, -
i alla fall lutar jag själv åt den här tolkningen.
Också människan måste ta ställning till avfallet i himlen.
Gud vill inte ha några roboter utan skapade varelser -
som tyr sig till Honom av kärlek, -
oberoende av om de är änglar eller människor.
För att få till stånd avfall gav Satan näring åt lögn, -
misstanke och högmod.
Genom syndafallet fick Satan människan i sitt grepp -
och genom människan grepp om hela skapelsen.
Satan smittade ner hela människosläktet med sin synd.
Det här får vi skörda på hela jorden, -
som lögn, krig, hunger och död.
Drakens hat, som är Satans grundegenskap, -
han hatar, han är full av hat.
Vers 13 i Uppenbarelsebokens 12:e kapitel säger: -
"Och när draken såg att han hade störtats ner på jorden, -
började han förfölja kvinnan som hade fött sin son."
Satan hatar det judiska folket för Sonens skull, -
för Kristi, Messias skull. Frälsningen kommer från judarna.
I Johannes 4:22 säger Jesus: "Ni tillber det som ni inte känner till.
Vi tillber det vi känner till, eftersom frälsningen kommer från judarna."
Då Jesus föddes som jude är också hela hans stam mål för Satans vrede.
Det judiska folkets existens påminner alldeles för mycket om Gud -
och kraften av Hans nåd.
Därför är det judiska folkets historia en historia av förföljelse, -
allt sedan patriarkarna.
Inget annat kan förklara detta folks lidandets historia.
Under hela frälsningshistoriens gång har Satan försökt -
få människan att avfalla från Gud och Hans planer.
Satan försökte få Abraham, Isak, Jakob och David att avfalla, -
och lyckades också men Guds nåd var större.
Djävulen försökte förinta judarna också under Egyptens slaveritid, -
men misslyckades, folket blev bara starkare och Gud befriade det.
Hitlers förföljelse eller vår tids antisemitism är en del av samma, -
Satans vrede gentemot Guds folk.
I de sista tiderna försöker Satan genom Antikristus -
förinta judarna för gott.
Det finns en bra film: "Conspiracy" (Den slutliga lösningen) -
som berättar om Nazisttysklands plan att förinta judarna helt -
genom en slutlig lösning -
som lyckligtgvis inte slutligen lyckades.
Men Satan vill forsättningsvis få till stånd en slutlig lösning -
i judefrågan som betyder att folket i Israel skulle köras i havet -
och därmed basta.
Kapitel 12 fortsätter från vers 17 så här: -
"Och draken rasade mot kvinnan och gick bort för att strida, -
mot hennes andra barn, -
mot dem som håller Guds bud och har Jesu vittnesbörd.
Och han ställde sig på havsstranden."
Har du någonsin tänkt på varför medierna tycks kritisera -
två grupper mer än andra?
Judarna och de kristna, de som tror på Jesus.
För att sprida sin ideologi använder Satan människor, -
och genom dem medierna.
Satan hatar den kristna församlingen av samma orsak som judarna, -
för Sonens skull, för Jesu Kristi, Messias skull.
De kristna är delaktiga i Israels fäders löften.
Som kristna tror vi på Abrahams säd, -
på Kristus, i vilken alla folk blir välsignade.
Därför riktar sig Satans vrede mot alla som tror på Israels Gud -
och hans son Jesus Kristus och helgar Guds budord.
Ju mer vi som kristna idag hänvisar till Guds tio bud -
och säger att Gud eller Bibeln har sagt det, -
desto mer får vi känna motgångar.
Tiden håller på att fördunklas och laglösheten börjar härska.
Satan står på folkens havsstrand färdig att motsätta sig var och en -
som tyr sig till Gud och tror på Jesus.
Ju mindre tid, desto våldsammare kommer hans attacker att bli.
Det här hjälper, i alla mig, att förstå den egendomligheten -
att världen kan ge judarna och de kristna skulden för allt ont i världen.
Det svarta blir vitt och det vita blir svart.
När vi tror på Kristus blir vi också Satans fiender -
och mål för hans hat.
Men samtidigt blir vi mål för Guds kärlek och särskilda omsorg.
VARVET
Bibeln lämnar oss inte ensamma i striden mellan gott och ont.
Den uppmuntrar inte oss genom att säga: "försök stå ut".
Den beväpnar oss, ger redskap som vi kan besegra vår anklagare med.
Uppenbarelseboken säger så här: -
"Och jag hörde en stark röst i himlen säga: -
”Nu finns frälsningen och kraften och riket hos vår Gud, -
och makten hos hans smorde.
Ty våra bröders anklagare har störtats ner, -
han som anklagade dem inför vår Gud både dag och natt.
De har besegrat honom genom Lammets blod, -
och genom sitt vittnesbörds ord.
De älskade inte sitt liv mer än att de kunde gå i döden."
Uppenbarelseboken, kapitel 12:10-11.
Satan är en anklagar som inte vilar.
Enligt en predikant måste man erkänna om Satan att -
"Lat är han i alla fall inte."
Han försöker alltid anklaga oss för någonting - och ofta lyckas det.
Ofta ger vi själv honom redskapen, genom att motsätta oss Gud.
Men vad vi än gjort har vi möjlighet att be Gud om förlåtelse.
Vi får tro att allt är förlåtet genom Jesu blod.
Vi får modigt bekänna oss som Jesu egna -
och följa Honom, kosta vad det vill.
Satans makt bryts alltid där man tror på Jesus -
och Hans försoningsverk, där man öppet bekänner det.
Där man följer Jesus och tror på Honom.
Låt oss be.
Jesus, tack för att Du har besegrat Satan.
En gång får vi se det alldeles konkret.
Tack för att vi redan nu får vara på segrarens sida.
Tack Jesus för att Du med ett enda offer försonade våra synder, -
som fienden använder som redskap för att anklaga oss.
Tack för att du betalade och fienden anklagar nu förgäves.
Vi tackar för att vi får tro att alla våra synder är förlåtna.
I Jesu namn, amen.
Tack för att du var med i Varvet.
Vi fortsätter ännu en gång med Uppenbarelseboken.
Tills dess, välsignelse, och hej då.
Översättning: Carl Westermarck