VARAAIT
Tere tulemast "Varaaita"!
Sel korral on küsimus jõus ja väes. Kust seda saada?
Kust me üldse saame jõudu elada oma elu
ja eriti, kust me saame jõudu elada kristlasena?
Võime pingutada iseenesest, võime üritada elada,
teha õigeid otsuseid ja anda uusaasta lubadusi,
kuid nii üks kui teine meist teab, mida see tähedab.
Me pettume endas, kuna lubasime, aga ei suutnud sellest kinni pidada.
Märkame, et meis endis pole jõudu elada kristlasena;
elada sedasi nagu Jumal tahab.
Ainuke võimalus elada Jumala tahte kohaselt,
on saada kõigepealt andeks.
Saada jõudu elada kristlasena ja elada selliselt, nagu Jumal tahab.
Piibel ütleb, kust me seda jõudu leiame.
Sellest me seekord räägimegi.
Jõu küsimus on me elu tähtsaim küsimus.
Meil on tavalisest lühem õpetus täna,
kuna meil on sama külaline, kui eelmisel korral -
Tommi Lenho, pastor Kouvolast, kes räägib sellest,
kuidas ta on oma elus leidnud jõudu elada Jumala tahtes.
Tere tulemast "Varaaita"!
VARAAIT
Nii, nüüd proovime, kas see püsib õhus.
See peaks püsima õhus, kuna on õhku täis.
Ei! Võtame selle nööri siit ära, siis püsib. Ei!
Aga need pallid ju hõljuvad!
Väike olles imestasin igal kevadpühal Tampere väljakul seda,
kuidas lugematu arv õhupalle õhus hõljus.
Ja kui ma siis ise ka mõne palli sain ja need täis puhusin,
imestasin, miks minu pallid õhus ei püsinud.
Vana kiriku ees olid kõik need pallid - lugematu arv palle,
ja kõik olid õhus ja püsisid seal. Hea, et tuul neid minema ei viinud.
Need tõusid iseenesest üles.
Mis vahe seal siis on, et ühed pallid lendavad ise
ja teised ei püsi kuidagi õhus?
Vastus on see, et nende sees on erinev gaas.
Selles on vaid tavaline õhk, mis tuleb minu kopsudest.
Aga heelium on see, mis palli õhku tõstab.
Kõik sõltub gaasi koostisest. Erinev gaas, erinev reaktsioon.
Ristiusuga on samamoodi. Ühtede puhul näib, et usk toimib:
nad saavad palvevastuseid ja jaksavad askeldada,
nad juhatavad inimesi Jeesuse juurde olles ise tasased
ja neis on näha Jumala armu.
Pall hõljub ja hõljub.
Aga mina? Pole jõudu.
Pole jõudu isegi uskuda, et olen oma patud andeks saanud.
Rääkimata siis teistele usu jagamisest.
Olen pahane ja vihane lähedaste ja natuke kõigi peale,
rääkimata palvevastustest. Mul pole midagi öelda.
Nii mõtlevad paljud.
Mind juhivad vaid mu oma himud.
Püüan küll olla kristlane, aga see on nagu ise täispuhutud õhupall.
Tuleb tahtmine see õhku lasta,
aga seal pole enam midagi, mida õhku lasta!
Täna mõtleme sellest,
kuidas võiksime osa saada sellest armust,
mida Jumal on lubanud.
Kuidas võiksime tegelikult saada Jumala väge;
kuidas võiksime tegelikult elada Jumala tahte kohaselt, Tema armust.
Nimelt on üks põhjus.
Üks põhjus selles, et me õhupall ei püsi õhus,
võib olla selles, et meie usk on selline nö. "teise päeva" kristlus,
kus me usume küll, et Jeesus suri meie eest.
Usume küll, et ta on lepitanud me patud Kolgata ristil,
aga me unustame tegelikult selle, mis juhtus kolmandal päeval.
Me unustame Jeesuse ülestõusmise.
Seda põhjusel, et tahame hoida oma elu iseenda kätes
ja kardame loota Jumala peale.
Sellepärast hoiamegi ohjad enda käes;
sellepärast ei julgegi loota ainult Jumalale.
Kuid siis ei saa me ka tunda Jumala väge,
vaid me üritame puhuda ise ja teha seda kuni nõrkemiseni.
Vanas Testamendis on huvitav jutustus kahe prohveti viimasest kohtumisest.
Prohvet Eelijal oli õpilasi, kes elasid tema juures ja järgnesid talle kõikjale.
Nad märkisid ka üles kõik selle, mida oma õpetajalt nägid ja õppisid.
Üks nendest prohvet Eelija õpilastest oli Eliisa - Eelija lähedaseim mees,
keda paljud pidasid tema järglaseks, tema mantlipärijaks.
Tegelikult tuleneb sõna "mantlipärija" just sellest loost.
Eelija palus väga muinasjutuliselt,
et Eliisa räägiks oma viimasest soovist,
enne kui prohvet lahkub Jumala juurde.
Ja Eliisa palus kahekordset osa. Ta tahtis Eelijalt "nakatust".
Ta mõtles, et selle mehe järel tasub kõndida -
äkki midagi hakkab külge.
Käia võimalikult lähedal, siis ehk hakkab midagi külge.
Meiegi igatseme, et õnnistus hakkaks külge.
Selline "nakatamise" teoloogia on levinud üsna laialt
ka evangeelsesse kristlusesse.
Paljud käivad otsimas "nakatust" isegi maailma teisest äärest.
Seda mõttega, et kui pääseksin selle mehe või naise käe alla;
kui saaksin selle sama väe, mis tal on,
siis mu kristlus tõuseks täiesti uuele tasemele ja ma saaksin väe.
See on väga levinud.
Eelija vastas Eliisale, et tema palvet on raske täita,
aga kui ta näeb, kuidas teda tema juurest ära võetakse,
siis see ka täidetakse.
Kui ei, siis jääb see täitmata. 2 Kuningate 2:7-10
Meil pole vaja minna otsima "nakkust".
Pole vaja, sest sama vägi on sinu juures siin ja praegu!
Sama Püha Vaimu vägi, mida Jeesus lubab Piiblis oma jüngritele.
Eliisa kuulis, et kui ta näeb, et Eelija tõuseb taevasse, siis ta saab väe.
See on jõuline pilt Jeesuse ülestõusmisest.
Samamoodi lubab Jeesus ka meile:
kui me näeme, et Jeesus on surnust üles tõusnud
ja astunud üles taevasse,
siis ka meie saame Püha Vaimu väe ehk Jumala väe.
Kui sa usud Jeesusesse, siis Jumal tahab anda sulle Püha Vaimu väe.
Eelija vaim laskus Eliisa peale,
kui ta nägi oma õpetajat taevasse tõusmas.
Küsimus polnud nakkuses
ega ka riide toodud õnnistuses - selles mantlis, mille ta sai.
Kui Eliisa peale Eelija ülestõusmist sealt edasi läks,
võttis ta Eelija mahakukkunud mantli ja lõhestas sellega vee.
Teised prohveti jüngrid nägid seeläbi, et Eelija vägi on siirdunud Eliisasse.
Kui keegi teine oleks võtnud Eelija mantli ja löönud sellega vett,
kas see oleks siis toiminud? Ilmselt mitte.
Nimelt polnud selles loos otsustav Eelija mantel, mis maha jäi,
kui ta taevasse tõusis ja mille Eliisa üles tõstis ja sellega imesid tegi.
Otsustav polnud mitte see mantel, vaid see, mida Eliisa nägi.
Ka meie otsime väge, ka meie otsime armu.
Me otsime väge, et elada argipäeva Jeesuse armu abil
ja Jumala tahte kohaselt.
Kuid et saada seda väge, pole meil vaja otsida "nakatust".
Kristluses pole küsimus maagias ega nõiduses,
kus vägi siirdub näiteks asjade kaudu. Ei!
Küsimus on nägemises, uskumises ja arusaamises.
Jõud elada kristlasena peitub ainult selles,
et me näeme, et Jeesus on üles tõusnud.
See tähendab mõistmist, et Jeesus ei jäänud oma hauda.
Jeesus tõepoolest tõusis üles ja meie patud on tõesti lepitatud.
See tõepoolest kõlbab Jumalale.
Ta tõesti annab Jeesuse pärast - Tema surma ja ülestõusmise pärast -
meile meie patud andeks.
See, kes seda näeb, kes seda mõistab ja vastu võtab,
saab Püha Vaimu väe.
Jumala arm seisab kahe tugeva samba najal.
Üks neist on tühi rist ja teine on avatud haud.
Ilma tühja ristita oleme Jumala ees oma kõlblikkuse või kõlbmatusega.
Ilma avatud hauata pole meie usus väge.
Jeesus ütles oma jüngritele:
"Kui te Inimese Poja olete ülendanud, siis te mõistate, et mina see olen
ja et ma ei tee midagi iseenesest, vaid räägin seda selle järele,
kuidas mu Isa mind on õpetanud." Johannese 8:28.
Jeesuse ülendamine on esmalt see,
et me näeme, et ta suri ristil meie pattude pärast.
Teiseks on Jeesuse ülendamine see, et me näeme Teda Jumalana.
Jumalana, keda surm ei saanud võita.
Jumalana, kes annab ka mulle väe patu vastu.
Apostel Paulus nägi seda väga selgelt ja loogiliselt.
1 Korintlastele 15:12-19 ütleb:
"Aga kui Kristusest kuulutatakse, et ta on üles äratatud,
kuidas siis mõned teie seast ütlevad, et ei olevatki surnute ülestõusmist?
Aga kui ei ole surnute ülestõusmist, siis ei ole ka Kristus üles äratatud.
Ent kui Kristus mitte ei ole üles äratatud,
siis on meie jutlus tühine ja tühine on ka teie usk;
ja meid leitakse siis Jumala valetunnistajad olevat,
sest me oleme tunnistanud Jumala vastu,
et ta on üles äratanud Kristuse, keda tema pole äratanud,
kui surnuid üles ei äratata.
Sest kui surnuid ei äratata, siis ei ole ka Kristust äratatud.
Aga kui Kristust ei ole äratatud, siis on teie usk tühine
ja te olete alles oma pattude sees.
Siis on ka need, kes Kristuse sees on läinud hingama, hukka saanud.
Kui meie selles elus oleme lootnud ainult Kristuse peale,
siis me oleme kõigist inimestest kõige armetumad."
Usk ihu ülestõusmisse on Pauluse järgi oluline ristiusu osa.
Ülestõusmine oli Jumala aamen
Jeesuse asendussurmale, pattude lepitamisele.
Tegelikult oli avatud haud esimeste kristlike sugupõlvede tunnus.
Nende kaelas ei rippunud rist, kuna see oli häbi ja surma pilt.
Kui neil oleks midagi kaelas rippunud,
siis see oleks olnud avatud haua kujutis
või hiigelsuur kivi, aga mitte rist.
Kuni 313 aastani peale Kristust, oli rist häbi ja õuduse märk.
Meie jaoks on sellest saanud Jumala võidu märk.
Korintose koguduses oli ikkagi neid, kes õpetasid,
et ihu ülestõusmine oli võimatu.
Selle peale Paulus vastaski, et kui asi oleks sedasi,
siis poleks ka Kristus ihuliselt surnuist üles tõusnud.
Ja nagu ta tekstis ütleb,
oleks sellekohased tagajärjed dramaatilised.
Kui Jeesus ei tõusnud surnuist,
siis oleks kristlik kuulutus esmalt asjatu ja vale,
sest see põhineks valel
ja siis evangeelium ega selle kuulutamine ei päästaks kedagi.
Ilma "aamenita" ülestõusmisele, pole ka pattude lepitamist
ja inimkond oleks veel patus.
Lisaks nii elavad kui ka usus surnud läheksid hukka,
ükskõik, kui palju usuksid Jeesusesse.
Kogu kristlik usk oleks vaid halb nali ja kristlased kergeusklikud narrid
või valeõpetuse järgijad või isegi valeõpetajad.
Kui Jeesus ei tõusnud üles surnuist,
siis on kristlus vaid üks filosoofia teiste hulgas.
Filosoofia, mis ei vii kedagi Jumala juurde.
Sellepärast on põhjust küsida,
kas ülestõusmine on meie jaoks tõde?
Paulus kirjutas Roomlastele 8:11:
"Aga kui selle Vaim, kes Jeesuse on surnuist üles äratanud, teis elab,
siis tema, kes Kristuse surnuist üles äratas,
teeb ka teie surelikud ihud elavaks oma Vaimu läbi, kes teis elab."
Või nagu vana tõlge ütleb: "Teis elava Vaimu väega."
Paulus toob selle praktikasse.
Püha Vaim äratas Jeesuse surnuist,
Püha Vaim elab igas inimeses, kes usub Jeesusesse.
Sama vägi, mis äratas Jeesuse surnuist,
elab sinus, kui sa usud Jeesusesse.
Tema, Püha Vaim teeb seda, Tema toob meile ka uue elu,
Tema annab meile julguse uskuda, et me saame kõik patud andeks.
Tema annab meile tahtmise ja jõu põgeneda patu eest.
Ta annab meile ande, mida me ei teadnud olemaski olevat.
Ta annab meile armastuse teiste vastu, Ta sütitab meis uut elu juba praegu
ja loob meile kord uue ihu, siis kui Jeesus tagasi tuleb.
Jumal tahab anda meile Püha Vaimu väe.
Ja sellest me üheskoos Tommiga räägimegi.
VARAAIT
Tommi Lenho, tere tulemast taas saatesse!
Eelmises saates rääkisime sinu usule tulekust.
Sellest, kuidas leidsid armu.
Rääkisid, et suhtusid juba varem jaatavalt vaimulikesse asjadesse,
aga mis sealt siis puudus?
Isik puudus. Püha Vaim puudus minu elust.
Ma polnud alandunud Jumala ees meeleparandusele,
polnud tulnud usule
ega sündinud uuesti ülevalt, Pühast Vaimust
nagu Piibel seda Johannese 3 ütleb.
Ja seetõttu ei juhtinud mitte Jumal, vaid ma ise oma elu.
Keegi on öelnud, et tänapäeva kristlus on selline,
et näitame suunda vasakule, aga tegelikult pöörame paremale.
Tehakse üht, aga räägitakse teist.
Mõeldes tänapäeva kristlusele,
siis mil määral see sinu arvates paika peab?
Kurb küll, aga suures osas peab see paika,
et minnakse maailmaga kaasa. Näen seda ka oma elust.
Enne kui sündisin uuesti Pühast Vaimust,
ei tahtnud ma teha Jumala tahtmist.
Jumal ei avaldanud mõju mu elus ja see paistis ka välja,
sest kui kristlane teeb vastupidi sellele, mida Piibel õpetab ja see on pidev,
siis ta eluviis ongi selline ja see on muidugi murettekitav.
Kas sa arvad, et see, mis kristluses puudub, on Püha Vaimu vägi?
Jah, see on paljuski see. Vähemalt minu elus oli see nii.
See võib ka paljudel teistel nii olla.
Ma just rääkisin sellest,
kuidas Püha Vaim kirgastab seda, et Jeesus on ülestõusnud ja elab;
et Ta pole enam surnud.
Ja et selle mõistmine on ristiusu võti ja väe võti.
Kui suures osas oled sama meelt? - Jah, suures osas olen sama meelt,
Roomlastele 6 rõhutab just seda, et me oleme Kristuses sedasi,
et oleme koos temaga surnud, maha maetud ja üles tõusnud.
Et me samastume tema surma, matmise ja ülestõusmisega
ja sellest lähtub ka vägi.
Sellega seoses öeldakse ka, et pidage endid surnuks patule,
kuna olete Kristuses.
Just see, et Jeesus pole hauas,
vaid Jumala paremal käel ja palvetab meie eest.
Ta on saatnud meile Püha Vaimu, Tema vägi on usklikes.
Selle mõistmine, et Kõikväeline Jumal elab minus oma Püha Vaimu läbi
ja Tal on selline vägi, et küllap mu elu läheb korda koos Temaga.
Kuidas sa koged Püha Vaimu väge? Koged sa seda üldse?
Jah, kogen küll. See paistab välja ja kindlasti peaks paistma kõiges,
kogu me elus, et Tema juhib sisemise kindluse kaudu.
Sageli on olnud ka nii, et mul on mõni otsus vaja langetada -
mõni tõeliselt suur ja eluline otsus -
ja Jumal on lihtsalt rääkinud mu südamesse Püha Vaimu kaudu,
et pead sedasi tegema.
Kui aga olen olnud ebakindel mõnes asjas,
on Jumal mõne armuanni, näiteks prohvetliku sõna kaudu,
seda mulle kinnitanud.
Kui mulle on tundunud, et Püha Vaim on rääkinud midagi,
siis Ta on kinnitanud seda mõne prohveti kaudu.
See on olnud väga tore selles mõttes, et Ta tõesti puudutab meie elusid
ja on kogu aeg olemas.
Annab jõudu igapäevaelu elamiseks Tema tahte kohaselt,
et suudaksime ka patule ei öelda ja tahame elada Temale.
Paljudel on selline arusaam, et kui koged Püha Vaimu,
siis see on kui mingi tunne.
Kui suures osas on Püha Vaimu tegelikkus tunne,
mis läbib juuksejuurtest varbaotsteni?
Ma olen ka mõnel korral tundnud oma kehas midagi -
seda kindlasti juhtub inimestega ja see pole välistatud.
Kuid siiski ei saa see olla tunne, mida me otsime.
Me ei saa sedakaudu juhiseid eluks, need on lihtsalt tunded.
Püha Vaim tegutseb isegi siis, kui me seda ei tunne.
Kui ma sain täidetud Püha Vaimuga,
siis ma ei tundnud oma tunnetes midagi erilist,
aga ma märkasin neid tulemusi ja märkasin,
et on nagu mingi märk, mis on hakanud minu elus toimima.
Et see ongi see, millest Piibel räägib.
See on sama, nagu Piiblis öeldakse Johannese 3,
et tuul puhub, kus tahab ja sa ei kuule, näe ega tunne seda,
aga sa näed tagajärgi.
Näed, mis on sündinud Pühast Vaimust.
Justnimelt. Me näeme seda tööd, mida Jumal meis teeb,
aga ei oska nii täpselt öelda, et see on see ja see.
Sa mainisid armuande. Kuidas on armuannid ja Püha Vaim seotud?
Piibli kohaselt jagab Püha Vaim armuande oma tahte järgi.
Enda puhul märkasin, et kui võtsin vastu Püha Vaimuga ristimise,
hakkasin rääkima keeltes;
uutes keeltes, mida ma polnud kunagi õppinud.
Kartsin seda veidi, kuna olin kuulnud,
et mis keeled need ikka sellised on? See ikka mingi inimlik asi...
Kuid märkasin, et sel' on oma struktuur ja see kõlab normaalse keelena
ja üsna palju samamoodi kõlab see ka praegu kui ma räägin keeltes.
Alguses ma kahtlesin selles, et kas see ikka on Jumalast?
Aastate jooksul olen märganud, et see on kindlasti Jumalast.
Mul on sama kogemus.
Kuidas võib inimene saada Püha Vaimu väe?
Inimene peaks kindlasti olema usus,
sest Jumal annab uskujaile Püha Vaimu.
Luuka 11 ütleb Jeesus, et neile, kes paluvad Isalt Püha Vaimu,
neile Ta annab. Paluma aga peab pidevalt.
Ta ütleb ka, et hea Isa ei anna halba andi oma lapsele,
vaid Ta annab hea Püha Vaimu sellele, kes seda palub.
Seda peab paluma.
Ka mul oli nii, et ma palusin seda Jumalalt
ja üsna varsti täitusin Püha Vaimuga.
Kas sinu arvates on Püha Vaimu väe saamiseks mingeid tingimusi?
Ilmselt pole nii, et peab olema mingi teatud arv tegusid tehtud,
kuna see on täelikult and, armuand.
Jumala Sõna kohaselt armust antud and,
mis tuleb ühe korraga.
Usun, et see kuulub igale usklikule kohe usuelu algusest saadik.
Ei pea enne elama 24 aastat pühitsuses,
et siis saada Püha Vaimu andi kasutada.
Jumal annab selle siis, kui Ta tahab, aga ma kuidagi näen Piiblist,
et see oli üsna usuelu alguses.
Me vajame algusest saadik Püha Vaimu väge.
Ma olen sageli mõelnud, et Püha Vaim ja puhtus käivad kokku.
Kui tahame üha sügavamalt saada osa Pühast Vaimust,
siis selle juurde kuulub ka puhtus. Kas pole tõsi?
Jaa! Piibel räägibki kõige rohkem Jumala pühadusest
ja mis Jumala Vaim see oleks,
mis ei viiks Jumalale meelepärase käitumise ja mõtlemiseni.
Pühadus on see, mille kaudu Jumal tegutseb.
Mis sa arvad inimesest, kes ütleb:
"Oled sa ka lumivalge nagu mina ja täitunud Vaimuga?"
Kui kõik selles inimeses räägib nende asjade vastu.
Sest Püha Vaim on ju armastuse ja pikameelsuse vaim,
aga tema küsib kulm kipras: "Oled sa täitunud Püha Vaimuga?"
Mida sa ütleksid selle peale?
Me ei peaks seda otsima teistes ega kritiseerima inimesi,
vaid just Jumala armastuses.
Kui näed mõnda teist inimest, kes pole täitunud Püha Vaimuga,
siis see pole kindlasti parim viis minna küsima ja vaidlema.
Siis võiks just rääkida oma kogemusest
või mida Piibel selle kohta tegelikult ütleb.
Seda, et Jumal tahaks, et kõik oleks täidetud Püha Vaimuga
ja seda pidevalt, mitte ainult korra, kui see tuleb.
Et nüüd olen selle kätte saanud, nüüd mul on see.
See on pidev Püha Vaimu juhtimises elamine.
Aitäh, Tommi! Jätkame selle vestlusega teinekordki.
Palju õnnistust su ellu! - Tänan! Sama sullegi!
VARAAIT
Võib-olla igatsed oma ellu sedasama väge, millest Tommi rääkis.
Väge elada Jumala omana.
Väge sirutuda selle poole, mida Jumal tahab.
Piibel lubab, et Püha Vaim annab väe.
Sa võid paluda oma ellu Püha Vaimu väge
ja Ta tuleb enam kui meeleldi su ellu ja annab sulle jõudu.
Mitte nii, et see on endast välja pigistatud ja pingutatud kristlus,
vaid see on selline kristlus, milles Püha Vaim tegutseb.
Piiblis öeldakse, et ta mõjutab me tahtmisi ja tegemisi,
et me teeksime seda, mida Jumal tahab.
Seda tahab Püha Vaim meis muuta. Palvetame ja palume seda me ellu.
Sa võid palvetada minu järel kas häälega või vaikselt omaette
ja olgu see kui su enda palve. Palvetame koos!
Armas Jeesus,
tean, et olen ära teeninud vaid Su viha ja hukkamõistu.
Tean, et olen eksinud Sinu vastu.
Sa tead, Issand, et ma ei suuda omast jõust elada Sinu omana.
Tänu Jeesus, selle eest,
et Sa tulid maa peale ja lepitasid mu patud.
Sa oled lubanud anda väe ülalt.
Ma palun, Jeesus, anna mulle Püha Vaimu vägi
ja täida mind Püha Vaimuga.
Tänu, Jeesus, et Sa kuuled ja tänu, et Sa vastad!
Ja Issand, ma tänan, et Sa vastad igaühele, kes januneb Sinu väe järele.
Issand, ära lase meil täituda oma vaimuga,
vaid lase meil täituda Sinu Vaimuga.
Tänu selle eest, et Sa vastad, Jeesuse nimel, aamen!
Aitäh, et olid vaatamas "Varaaita"! Jätkame taas paari nädala pärast.
Seniks aga nägemist!
Tõlge: Ülle Kapanen