Kristinusko ei vastaa ainoastaan sydämen tarpeisiin, -
vaan myös järjen vaatimuksiin.
William Lane Craig kuuluu kristin- uskon puolustajien parhaimmistoon.
Onko olemassaolollamme tarkoitusta?
Jos Jumalaa ei ole, elämällä ei ole arvoa eikä tarkoitusta.
Todistusaineiston valossa ateismi menettää uskottavuutensa.
Voiko aineistoosi luottaa?
Todisteet tekevät päätöksestä rationaalisen.
Uskonnollinen pluralismi on kaksiteräinen miekka.
Ateistilla ei pitäisi olla mitään sanomista siihen, -
minkälaisen maailman Jumala luo.
Apologetiikan opiskelu auttaa vaikuttamaan kulttuuriin -
ja voittamaan sieluja Kristukselle.
Voimme esittää perusteluja ryhtymättä väittelemään.
Tämän opetussarjan aikana opit puolustamaan kristinuskoa.
Perustelujemme on pohjauduttava todisteisiin ja logiikkaan.
Kristityn on osattava kertoa, mihin hänen toivonsa perustuu.
VARTIOSSA Onko Jeesus ainoa tie Jumalan luokse?
Viimeinen jakso on käsillä. - Olen nauttinut keskusteluistamme.
Onko Jeesus ainoa tie Jumalan luo?
Monien mielestä taivaaseen pääsy on kuin vuorelle kiipeämistä.
Kaikki tiet vievät huipulle.
Apt. 4:12: "Eikä ole pelastusta yhdessäkään toisessa, -
sillä ei ole taivaan alla muuta nimeä ihmisille annettu, -
jossa meidän pitäisi pelastuman."
Tämä oli aikoinaan rohkea väite.
Väite, että Kristus yksin on tie pelastukseen, -
oli poliittisesti yhtä epäkorrekti alkuseurakunnan aikaan, -
kuin se on 2000-luvun länsimaisessa yhteiskunnassa.
Kreikkalaiset ja roomalaiset pitivät kristittyjä ateisteina, -
koska he eivät tunnustaneet roomalaisia jumalia.
Se johti lopulta kristittyjen vainoihin.
Kristittyjä tapettiin, koska he eivät uhranneet muille jumalille -
ja koska he pitivät Kristusta ainoana tienä pelastukseen.
Heidän uskonsa oli poliittisesti epäkorrektia.
Miksi Jeesusta ei enää pidetä ainoana tienä?
Euroopan laajeneminen johti tämän opin kuolemaan.
Siihen kuuluu kolme tutkimusmatkojen vuosisataa, -
vuosien 1450-1750 aikana.
Marco Polon, Ferdinand Magellanin ja Kolumbuksen matkojen myötä -
löytyi kokonaan uusia sivilisaatioita ja maailmoja.
Samalla löydettiin ihmisiä, -
jotka eivät olleet edes kuulleet Kristuksesta.
Silloin Euroopassa ymmärrettiin, -
ettei kristinusko ollutkaan universaali uskonto.
Suurin osa ihmiskunnasta ei ollut koskaan kuullut Jeesuksesta.
Uskonnolliset käsitykset alkoivat muuttua suhteellisiksi.
Jokaisella ihmisyhteisöllä näytti olevan oma uskontonsa, -
eikä mikään uskonto voinut enää väittää olevansa kaikille sopiva.
Kristittyjen oppi siitä, että vain Jeesus tuo pelastuksen, -
alkoi näyttää ahdasmieliseltä ja julmalta.
Voltaire pilkkasi oman aikansa kristittyjä huomauttamalla, -
että 100 miljoonaa kiinalaista joutuvat helvettiin, -
koska he eivät ole kuulleet Jeesuksesta.
Oppi Kristuksesta ainoana tienä pelastukseen menetti suosiotaan.
Monet teologitkin asettuivat sitä vastaan.
Onko internet mielestäsi vahvistanut pluralismia?
Tietoliikenteen kehitys ja internetin keksiminen -
ovat kutistaneet maailman yhdeksi kyläksi.
Myös siirtomaiden kansalaisten muutto isäntämaihinsa -
on lisännyt tietoisuutta maailman uskontojen monimuotoisuudesta.
Se on lisännyt uskonnollista pluralismia.
Mitä eroa on uskonnollisella partikularismilla ja pluralismilla?
Uskonnollinen partikularismi on uskoa siihen, -
että yhdellä uskonnolla on totuus Jumalasta.
Pelastukseen on yksi ainoa tie.
Se ei tarkoita sitä, etteivätkö muut uskonnot olisi osaksi totta.
Kristitty voi uskoa juutalaisten tietävän jotain totuudesta.
Muilla uskonnoilla ei ole kuitenkaan koko totuutta.
Näin uskoo uskonnollinen partikularisti.
Uskonnollinen pluralisti sitä vastoin ajattelee, -
että pelastukseen on monta tietä.
Hän uskoo kaikkien maailman uskontojen olevan totta, -
tai sitten hän uskoo, ettei mikään niistä ole totta.
Kaikki uskonnot ovat yhtä tehokkaita moraalinvartijoita -
ja pelastuksen tarjoajia.
Monet sanovat, että jos he olisivat syntyneet muslimimaahan, -
he olisivat nyt muslimeja.
Silläkö puolustellaan pluralismia?
Se on klassinen geneettinen virhepäätelmä.
Geneettinen virhepäätelmä on väite, jolla yritetään kumota näkemys -
osoittamalla, kuinka näkemys on omaksuttu.
"Sinä uskot kristinuskoon, koska synnyit Amerikassa."
"Uskollasi ei siis ole perusteita."
"Jos olisit syntynyt Saudi-Arabiaan, olisit muslimi."
Argumentti on epäpätevä.
Jos olisit syntynyt muinaiseen Kreikkaan, uskoisit, -
että Maa on littana.
Voiko sillä todistaa, että Maan pyöreyteen uskominen on pötyä?
Tietenkään ei.
Näkemystä ei voi kumota osoittamalla, miten se omaksuttiin.
Argumentti on siis epäkelpo.
Eikö se toimi pluralisteja vastaan?
Pluralisti omaksui uskomuksensa, -
koska hän sattui syntymään 1900-luvun pluralismin keskelle.
Saudi-Arabiaan syntyessään hänestä olisi tullut partikularisti.
Argumentti on yhtä epäkelpo.
Ovatko pluralistit oikeasti huolissaan niistä ihmisistä, -
jotka sattuvat syntymään uskonnon ulkopuolelle?
Otan tämän kysymyksen vakavasti.
Jos pelastukseen on vain yksi tie, -
kadotukseen joutuvat kaikki ne, jotka tunnustavat väärää uskontoa.
He joutuvat helvettiin.
Se tuntuu epäuskottavalta.
Eikö ajatus rakastavasta Jumalasta sodi sitä vastaan?
Ihmiset miettivät, kuinka rakastava Jumala voisi sallia sen.
Kysymys onkin siitä, -
onko rakastavan Jumalan ja helvetin välillä jokin ristiriita.
Kun tarkemmin asiaa mietin, en näe siinä ristiriitaa.
Raamatun mukaan Jumala haluaa, että kaikki pääsevät taivaaseen.
Hän yrittää pelastaa jokaisen.
Ihminen joutuu helvettiin vain, jos hän torjuu Jumalan armon.
He erottavat itsensä Jumalasta peruuttamattomasti.
Jumala on siitä murheellinen.
Jumala ei tahdo kenenkään joutuvan kadotukseen.
Jumala ei siis lähetä ketään helvettiin, -
vaan ihmiset lähtevät sinne itse, -
kun he torjuvat Jumalan armon.
He ovat vastuussa omasta kohtalostaan.
Heillä on vapaa tahto.
Joku saattaa ajatella, -
että ikuinen rangaistus olisi epäoikeudenmukaista.
Se on mielenkiintoinen vastaväite.
Sen mukaan helvetti ei ole yhteensopimaton Jumalan rakkauden -
vaan Jumalan oikeudenmukaisuuden kanssa.
Rangaistus ei vastaa rikosta.
Rikoksen merkitys on rajattu.
Ikuinen rangaistus on ylimitoitettu rikokseen nähden.
On epäoikeudenmukaista, jos Jumala lähettää ihmisen helvettiin.
Tarkemmin tarkasteltuna vastalause osoittautuu huonoksi.
Siihen liittyy kaksi seikkaa.
Vastalauseessa yksittäiset synnit sekoittuvat kokonaissyntimäärään.
Selitän tarkemmin.
Vaikka yksi synti ansaitsisikin rajatumman rangaistuksen, -
se ei välttämättä päde tekemiemme syntien kokonaismäärään.
Jos syntiemme määrä on ääretön, -
ansaitsemme äärettömän pituisen rangaistuksen.
Äärellisen elämän aikana ei voi tehdä ääretöntä määrää syntejä.
Mutta entä kuoleman jälkeisessä elämässä?
Jos helvetin asukkaat jatkavat Jumalan vihaamista, -
he tekevät yhä syntiä.
He keräävät itselleen lisää rangaistuksia.
Näin voi jatkua ikuisuuksiin.
Vaikka yksittäinen synti ansaitsisikin lyhyemmän tuomion, -
jos synninteko jatkuu ikuisesti, niin jatkuu rangaistuskin.
Ikuisen rangaistuksen ja syntien välillä ei siis ole ristiriitaa.
Toinen ongelma on se, -
että vastaväite olettaa syntien seurausten olevan ajallisia.
Voiko se olla totta?
Mieleen tulee ainakin yksi synti, jonka seuraukset ovat äärettömiä -
ja joka siten ansaitsisi äärettömän rangaistuksen.
Se on Jumalan torjumisen synti.
Jos äärellinen olento heristää nyrkkiään itse Jumalalle, -
hän tekee mielestäni synnin, -
joka todennäköisesti ansaitsee ikuisen rangaistuksen.
Se on täysin eri luokassa murhan ja avioeron kanssa.
Se on Jumalan torjumisen synti.
Pidän todennäköisenä, -
että Jumalan torjuja ansaitsee ikuisen rangaistuksen.
Jotkut ajattelevat, -
etteivät kaikki ihmiset saa tilaisuutta kuulla Jumalasta.
Jokin heimo saattaa asua erillään.
He torjuvat Jumalan, koska he eivät tiedä hänestä mitään.
Jumala ei tuomitse sellaista ihmistä Jeesuksen torjumisesta, -
joka ei ole ikinä saanut kuulla hänestä.
Se olisi todella epäreilua.
Eihän Jeesukseen voi turvata, ellei hänestä ole kuullut.
Room. 1-2 viittaa siihen, että Jumala tuomitsee nuo ihmiset -
sen mukaan, kuinka he ovat vastanneet Jumalan ilmoitukseen -
luonnossa ja omassatunnossa.
Jos ihminen ei ole kuullut Kristuksesta, -
hänet tuomitaan eri tavalla.
Raamattu kertoo kolmesta valosta: -
luomakunnan valo Room. 1. luvussa, omantunnon valo Room. 2. luvussa -
ja Kristuksen tuoma ilmoitus.
Kirjassa kerrot tarinan Kävelevä karhu -nimisestä intiaanista.
Kävelevä Karhu on keksimäni hahmo, joka asuu Pohjois-Amerikassa -
ennen kristittyjen lähetyssaarnaajien tuloa.
Kävelevä Karhu katsoo öiselle taivaalle ja näkee kauniit tähdet.
Hän tuntee, että Suuri Henki on luonut kaiken tämän.
Sydämessään hän tuntee moraalilain, -
joka kehottaa häntä kohtelemaan muita ihmisiä rakastavasti.
Sen sijaan, että Kävelevä Karhu eläisi omantuntonsa mukaan, -
hän hylkää Suuren Hengen ja rakentaa itselleen epäjumalia.
Hän pöyhkeilee moraalilain edessä -
ja elää vihassa ja katkeruudessa.
Kun Kävelevä Karhu joutuu tuomiopäivänä Jumalan eteen, -
häntä ei tuomita sen mukaan, uskoiko hän Jeesukseen.
Hänet tuomitaan sen mukaan, -
kuinka hän vastasi Jumalan yleiseen ilmoitukseen.
Kävelevä Karhu osoittautuu syylliseksi Jumalan edessä.
Entä jos hän olisi toiminut toisin?
Silloin Jumala olisi lukenut Kristuksen kuoleman -
hänen hyväkseen, vaikka hän ei olisi tiennyt siitä mitään.
Hän on kuin mies, joka perii etäisen rikkaan enonsa rahat, -
vaikkei hän tiennyt enon olemassaolosta.
Kävelevästä Karhusta voi tulla Kristuksen lunastuksen edunsaaja, -
jos hän vastaa katumuksella ja uskolla Jumalan ilmoitukseen -
luonnossa ja omatunnossa.
En väitä, että hänen olisi osattava noudattaa moraalilakia tarkalleen.
Päinvastoin, hänen olisi tunnustettava syntisyytensä -
ja heittäydyttävä uskossa Suuren Hengen hyvyyden ja armon varaan.
Silloin Jumala voisi tehdä hänestä Kristuksen kuoleman edunsaajan.
Hän pelastuisi Kristuksen kautta olematta tietoinen hänestä.
Hän olisi kuin Vanhan testamentin Job tai Melkisedek, -
jotka eivät edes olleet osallisia vanhasta liitosta.
He pelastuivat Jeesuksen kuoleman kautta, -
vaikka eivät tienneet hänestä.
Jos otamme Roomalaiskirjeen ensimmäiset luvut vakavasti, -
emme voi olettaa monien pelastuvan yleisen ilmoituksen kautta.
Yleisen ilmoituksen tarkoitus on tuomita, ei pelastaa.
Ihminen ei vastaa myönteisesti yleiseen ilmoitukseen, -
joten hänet tuomitaan.
Pelastus on kuitenkin tarjolla kaikille, jotka tarttuvat siihen.
Silti hekin pelastuvat ristin kautta.
Se jopa todistaa, -
että pelastuksen saa ainoastaan Kristuksen sijaiskuoleman kautta.
Kysymys onkin se, -
edellyttääkö pelastuminen tietoisuutta Kristuksen työstä.
Jobin ja Melkisedekin tapaukset osoittavat, ettei sitä edellytetä.
Toisaalta emme tiedä, onko olemassa muita ihmisiä, -
jotka ovat pelastuneet yleisen ilmoituksen kautta.
Roomalaiskirje ei anna aihetta optimismiin.
Siksi on kiire julistaa ilosanomaa, jotta monet voisivat pelastua.
Jotkut uskovat, -
että kenet tahansa voi sisällyttää Jeesuksen pelastussuunnitelmaan.
Ei kai sama koske myös muslimeja ja muiden uskontokuntien edustajia?
Roomalaiskirjeen 1. ja 2. luvun mukaan se ei ole mahdollista.
Paavali sanoo myös Efesolaiskirjeen jakeessa 2:12, -
että ennen kääntymistään pakanat olivat ilman toivoa ja Jumalaa.
Tämä kuvaa hyvin ihmiskunnan yleistä olotilaa.
Ihmiset ovat ilman toivoa, koska he eivät vastaa myönteisesti -
Jumalan yleiseen ilmoitukseen.
Saattavatko yleisen ilmoituksen hylänneet ihmiset ottaa vastaan -
erityistä ilmoitusta?
Mielestäni tämä osuu uskonnollisen pluralismin ytimeen.
Muut vastalauseet eivät ole varteenotettavia haastajia -
raamatulliselle kristinuskolle.
Mitä tapahtuu Kävelevän Karhun kaltaiselle ihmiselle, -
joka torjuu yleisen ilmoituksen, eli ansaitsee tuomion, -
mutta joka olisi ilosanoman kuullessaan ottanut sen vastaan?
Kävelevän Karhun ikuisuuskohtalo näyttää riippuvan -
historiallisten ja maantieteellisten sattumien varassa.
Hänellä oli niin huono onni, että hän syntyi ennen lähetyssaarnaajia.
Miten hänen käy?
Miten käy jonkun, joka reagoisi vain erityiseen ilmoitukseen?
Pidän mahdollisena, ettei tällaisia tapauksia ole olemassa.
Jumala on liian rakastava luodakseen sellaisia ihmisiä.
Uskon hänen rakastavan maailmaa niin paljon, että jos on ihminen, -
joka reagoisi pelkästään ilosanoman kuulemiseen, -
hän saa syntyä sellaiseen paikkaan, jossa hän sen voi kuulla.
Jumala ei salli kadotusta pelkän historiallisen sattuman takia.
Hän varmistaa sen, että kaikki ne ihmiset, -
jotka ottaisivat ilosanoman vastaan, saavat myös kuulla sen.
Tämä filosofinen päätelmä on linjassa Raamatun kanssa.
Apostolien tekojen luvussa 17 Paavali puhuttelee filosofeja.
Apt. 17:26-27 "Ja hän on tehnyt koko ihmissuvun yhdestä ainoasta -
asumaan kaikkea maanpiiriä ja on säätänyt heille määrätyt ajat -
ja heidän asumisensa rajat, että he etsisivät Jumalaa, jos ehkä -
voisivat hapuilemalla hänet löytää - hänet, joka kuitenkaan ei ole -
kaukana yhdestäkään meistä; sillä hänessä me elämme -
ja liikumme ja olemme..."
Jumala siis määrää ihmisille heidän elinpaikkansa ja -aikansa siten, -
että heidän pelastumisnäkymänsä ovat mahdollisimman hyvät.
Mielestäni tämä näkemys ei ole ainoastaan mahdollinen, -
vaan myös raamatullinen.
Leikin hetken paholaisen asianajajaa.
Miksi Jumala loisi maailman tietäen, etteivät kaikki uskoisi?
Koska hän tiesi, että monet uskoisivat.
Pelastuvien siunausta ja iloa ei saisi estää vain sen tähden, -
että jotkut ihmiset torjuvat Jumalan armon ja pelastuksen.
Jos ihminen omasta tahdostaan torjuu Jumalan rakkauden, -
ei hänellä pitäisi olla mitään sanomista Jumalan asioihin.
Kadotetut saavat usein vielä enemmän armoa -
kuin ne, jotka ovat ottaneet pelastuksen vastaan.
Jumala haluaa, että jokainen pelastuu.
Hänen armonsa riittää jokaiselle ihmiselle.
Ihminen jää pelastusta vaille vain silloin, -
kun hän itse kieltäytyy siitä.
Sellaiset ihmiset eivät saa tehdä tyhjäksi niiden onnea, -
jotka vastaanottavat Jumalan armon.
Miksei Jumala luonut maailmaa, jossa kaikki uskoisivat häneen?
On mahdollista, ettei Jumala olisi voinut toteuttaa sitä.
On mahdollista, -
että jotta tietty määrä ihmisiä voisi ottaa vastaan pelastuksen, -
on joidenkin ihmisten voitava kieltäytyä pelastuksesta.
Uskon, että Jumala haluaa maksimoida pelastettujen määrän, -
ja minimoida niiden määrän, jotka vapaasta tahdostaan torjuvat hänet.
Hänen tavoitteensa on luoda optimaalinen tasapaino.
Ehkä todellisessa maailmassa, johon kuuluu myös mennyt ja tuleva, -
tällainen tasapaino on olemassa.
Jumala on armossaan pyrkinyt luomaan optimaalisen tasapainon -
niiden ihmisten välille, -
jotka joko hyväksyvät tai torjuvat hänet omasta tahdostaan.
Jumalan armosta puhuminen sopii tämän ohjelmasarjan lopetukseksi.
Monet ovat katsoneet sarjaamme ja ajatelleet näitä aiheita.
Ehkä he ovat vakuuttuneet argumenttiesi todenperäisyydestä, -
ja ehkä heissä on syttynyt halu tulla uskoon.
Mitä sanoisit heille?
Toivon monien katsojien huomaavan, -
ettei kristinusko vastaa ainoastaan sydämen tarpeisiin, -
vaan myös järjen esittämiin kysymyksiin.
Jos Jumalaa ei ole olemassa, jos ateismi siis on totta, -
on elämä loppujen lopuksi absurdia ja arvotonta.
Jos Jumala on olemassa, -
ihminen voi elää onnellisesti ja johdonmukaisesti Jumalan kanssa.
Arvomaailma ja totuus ovat lähtöisin Jumalasta.
On paljon hyviä syitä uskoa, että Jumala on olemassa.
Jumala on paras selitys koko maailmankaikkeuden synnylle.
Jumala on paras selitys maailmankaikkeuden hienosäädölle.
Jumala on paras selitys objektiivisten moraaliarvojen -
ja velvollisuuksien olemassaololle.
Nämä syyt suorastaan pakottavat uskomaan, -
että maailmankaikkeudella on Luoja, joka on hyvyyden lähde.
Ateismia puoltavat argumentit eivät ole päteviä.
Kärsimyksen ongelmaa pidetään ateismin pääargumenttina.
Ongelman looginen versio osoittautui epäpäteväksi.
Evidentiaalinen versio taas on hyvin yliolkainen.
Kun ottaa huomioon kristinuskon jumalakuvan, -
ei moraalisen pahan olemassaolo ole lainkaan epätodennäköistä.
On siis monia syitä uskoa Jumalan olemassaoloon.
Ohjelmassa tarkastelimme myös Jeesus Nasaretilaista.
Hän sanoi, että maailmankaikkeuden Luoja ilmestyi hänessä.
Hän sanoi olevansa juutalaisten Messias, Jumalan Poika, -
Ihmisen Poika ja ainoa tie pelastukseen ja ikuiseen elämään.
Näimme, että historialliset tosiasiat tukevat -
väitteiden todenperäisyyttä.
Jumala vahvisti Jeesuksen väitteet herättämällä hänet kuolleista.
Jeesus todella oli se, kuka hän sanoi olevansa.
Uskomalla hänen kuolemaansa ja ylösnousemukseensa -
voimme saada ikuisen yhteyden itse Jumalaan.
Jeesus on ainoa tie pelastukseen.
Elämän antaminen Jeesukselle Kristukselle on päätös, -
joka pohjautuu luotettaviin tosiasioihin.
Todistusaineisto tekee siitä rationaalisen päätöksen.
Jos joku tuntee itsensä syntiseksi Jumalan edessä, -
jos hän tuntee tarvitsevansa anteeksiantamusta Jumalalta, -
jos hän uskoo Jumalan olemassaoloon ja Jeesuksen sovitustyöhön, -
toivon, että hän jo tänään ottaa ratkaisevan askeleen -
ja ottaa Jeesuksen vastaan pelastajanaan.
Uskon, että tämä päätös voi muuttaa hänen elämänsä.
Minun elämäni se muutti.
Olipa hieno yhteenveto koko ohjelmasarjasta.
Oli etuoikeus saada olla mukana tällä matkalla.
Liioittelet, Bobby, -
sillä minähän se olen sinulle velkaa tästä mahdollisuudesta.
Toivon, että Jumala siunaa ohjelman kautta monia katsojia.
Suomennos: Hanna Tischer