Kristendomen möter inte bara ditt hjärtas behov -
utan också kraven hos ditt intellekt.
Vi har förmånen att intervjua dr Craig, en av vår tids största apologeter.
Har vår existens betydelse? - Om inte Gud finns så är livet utan mening, -
värde och syfte. - Jag kan höra ateisten...
I ljuset av dessa fakta blir ateism orimligt.
Varför ska vi tro vad du säger? - Bevisen gör det -
till ett väldigt rationellt beslut. Kristendomen är en förnuftig tro.
Argumenten för religionspluralism har visat sig vara ett tveeggat svärd.
De som avvisar Gud och Hans kärlek ska inte ha vetorätt -
över vilka världar Gud får skapa.
Träning i kristen apologetik är avgörande för att påverka kulturen, -
styrka troende och vinna icke-troende för Kristus. Vi kan försvara utan att -
vara defensiva, argumentera utan att bråka.
Under dessa avsnitt lär du dig försvara den kristna tron.
- Logik och bevis leder oss.
Varje kristen måste vara beredd att förklara det inre hoppet.
Varje kristen måste stå till trons försvar.
TILL TRONS FÖRSVAR
Vårt sista avsnitt dr Craig. - Jag har njutit av vår tid tillsammans, Bobby.
- Vi ska avsluta med ett lämpligt ämne nämligen är Jesus den enda vägen -
till Gud? Många anser att det finns många olika vägar -
men alla når samma mål.
Apg 4:12 lyder: "Hos ingen annan finns frälsningen, -
och under himlen finns inget annat namn som människor fått -
genom vilket vi blir frälsta." Så Bibeln säger att Jesus är den enda vägen -
till Gud. Det var ett modigt påstående under den tiden.
- Ja. Det var lika politiskt inkorrekt i det första århundradets -
grekisk-romerska samhälle att säga att endast Kristus är vägen -
som det är i det västerländska samhället idag.
Greker och romare ansåg de första kristna vara ateister -
för att de förnekade de grekiska gudarnas existens -
och vägrade offra rökelse åt dem. Det ledde till förfärlig förföljelse -
där kristna torterades och dödades bara för att de inte offrade rökelse -
åt dessa avgudar och ansåg endast Kristus vara vägen till frälsning.
Det var definitivt politiskt inkorrekt i det dåtida grekisk-romerska samhället
att tro att endast Kristus är vägen till frälsning. - Vad ledde till att -
den tron upphörde? - Europas expansion ledde till -
att den här läran upphörde.
Vi talar om de trehundra år av utforskade och upptäckter, -
ungefär mellan åren 1450 och 1750, genom resor -
som t.ex. Marco Polo, Ferdinand Magellan och Kristoffer Columbus -
genomförde. Man upptäckte nya civilisationer och världar.
De hade inte ens hört om kristendom och hade inte tro på Kristus.
Man insåg att kristendomen inte var mänsklighetens universella religion -
utan bara fanns i en del av världen medan den stora majoriteten -
inte ens hört namnet Jesus Kristus.
Det här ledde till relativisering av trosföreställningar -
för varje samhälle och kultur verkade ha en egen religion som var lämplig -
för deras behov, så ingen kunde väl påstå sig ha den enda universella -
religionen för mänskligheten. Att kristendomen hävdade att frälsning -
bara kommer genom Kristus verkade trångsynt och grymt.
Upplysningens skeptiker som Voltaire hånade sin tids kristna -
för att 100 miljoner kineser (befolkningsmängden på den tiden) -
alla var på väg till helvetet för att de inte trodde på Kristus, när de inte -
ens hört om Honom. Som en följd av denna expansion av Europa -
blev läran om frälsning enbart genom Kristus mycket impopulär.
Många teologer avvisade den då.
- Anser du att internet har upphöjt pluralismen ytterligare?
- Ja, mycket. Framstegen i telekommunikation -
och internet som krympt världen till en global by -
och immigration från tidigare kolonier till västländer -
har gjort oss medvetna om den religiösa diversiteten i mänskligheten.
Det har förstärkt den redan befintliga känslan för pluralism.
- Vi bör kanske för tittarna klargöra skillnaden mellan partikularism -
och religiös pluralism. - Religiös partikularism hävdar att -
en enda religion har hela sanningen om Gud.
Det finns en specifik väg till frälsning.
Det betyder inte att det inte kan finnas sanningar i andra religioner.
Kristna tror självklart att t.ex. judendomen har sanning.
Också islam och andra religioner.
Men ingen av dem har hela sanningen, utom en specifik religion.
Sådan tro är religiös partikularism.
En religiös pluralist är någon som säger att det finns många vägar -
till frälsning och inte bara en väg.
En religiös pluralist skulle säga att alla världens religioner är sanna -
eller att de alla har lika fel, -
men är lika effektiva i att förvandla människors liv -
och föra dem till ny moral och frälsning.
Vissa säger att om jag fötts i Saudiarabien -
så skulle jag vara muslim. - Och det ska stöda religiös pluralism? - Ja.
Det här är ett annat klassiskt filosofiskt felslut.
Det kallas det genetiska felslutet. Vad är det?
Det är när man försöker visa att en position inte gäller -
genom att visa hur en person kom att ha den positionen.
Tanken är att du tror på kristendomen för att du föddes i Amerika -
och därför är det på något sätt fel -
och oberättigat, för om du fötts i Saudiarabien hade du varit muslim.
Argumentet håller inte. Om du fötts i antikens Grekland -
så hade du antagligen trott att jorden är platt och att solen kretsar kring -
jorden. Betyder det att din tro på att jorden är rund är oberättigad -
eller fel? Självklart inte. Man kan inte säga att en tro är fel -
genom att visa på hur de kommit dit.
Det är inte ett filosofiskt sett giltigt argument.
- Och fungerar det på pluralister? - Pluralisten tror ju vad han tror -
för att han föddes in i västerländsk filosofi på 2000-talet .
Men om han fötts i Saudiarabien hade han stått för religiös partikularism.
Därför är hans tro på pluralismen inte giltig. Samma problem.
- Är pluralister verkligen bekymrade för dem som fötts -
utanför det religiösa systemet? - Det här är något jag allvarligt beaktar.
Problemet är, om det bara finns en väg till frälsning -
så betyder det att alla som är utanför den religiösa traditionen -
eller i andra religioner är förlorade, på väg till helvetet.
Det verkar svårt att tro. Är det inte oförenligt -
med att det finns en kärleksfull och rättvis Gud?
Många undrar hur en kärleksfull Gud skulle sända människor till helvetet?
- Det är den grundläggande frågan, finns det något inkonsekvent -
mellan att Gud är kärlek, och läran om helvetet?
När jag tänker igenom saken så tycker jag inte det finns motsättningar.
Enligt Bibeln vill Gud att alla ska komma till himlen.
Därför försöker Han rädda alla. Enda skälet till att vissa far till helvetet-
är att de frivilligt avvisar Guds nåd.
De skiljer sig från Gud, oåterkalleligt. Gud sörjer förlusten.
Att någon enda går förlorad går emot Guds vilja och önskan.
Jag skulle säga att Gud inte skickar någon alls till helvetet.
Människor skickar dit sig själva genom att avvisa Gud -
och Hans nåd. Deras öde är i deras egna händer.
Det hänger på deras egen fria vilja att de går evigt förlorade.
- En del skulle säga att även om så är fallet -
så är det ojuste med evigt straff för något man valt i tiden.
Det är ett intressant argument. Det hävdar att helvetet inte går ihop, -
inte med att Gud är kärlek, utan med att Han är rättvis.
Tanken är att straffet inte är likvärdigt med brottet.
Brotten har tidsbunden betydelse -
men straffet, evig fördömelse, verkar värre än brottet -
och därför känns det orättvist att Gud straffar med evigt helvete.
När jag tänker på det så anser jag inte att det egentligen -
är något bra argument. Låt mig nämna två faktorer.
Argumentet blandar ihop varje synd vi begått -
med alla synder vi begått.
Vad menar jag med det? Även om det är sant att varje synd vi begår -
förtjänar ett begränsat straff så leder inte det till -
att alla synder vi begår bara ska leda till ett begränsat straff.
Om vi begått ett oändligt antal synder -
så leder det till att vi förtjänar ett oändligt straff.
Självklart hinner ingen begå ett oändligt antal synder under sitt liv.
Men hur är det i livet efter detta?
Om de som är i helvetet fortsätter hata och avvisa Gud -
så fortsätter de synda och samlar därför på sig mer straff.
Så helvetet är något av en evighetsmaskin.
Även om varje synd bara förtjänar ett begränsat straff -
så om synden fortsätter för evigt så fortsätter också straffet för evigt.
Därför tycker jag inte alls det är omöjligt med evigt straff -
för begränsade synder.
Det andra problemet med argumentet är att det utgår från att varje synd -
bara har begränsade konsekvenser och betydelse.
Är det sant? Jag vet åtminstone en synd -
som har evig betydelse och proportion och som därför -
rimligtvis motiverar evigt straff.
Det är synden att avvisa Gud själv.
Att en begränsad varelse lyfter näven mot sin skapare -
och spottar Gud i ansiktet, avvisar Honom och vänder sig bort -
är en synd som har oändliga konsekvenser -
och kan motivera evigt straff. Det är en synd i helt egen klass.
Inte som otukt, mord, stöld... Det här är att avvisa Gud själv.
När någon gör det så anser jag det motiverat med evigt straff -
för att han avvisar Gud. - Andra kan anse -
att alla inte får chansen att ta emot Gud.
De kanske lever i en stam någonstans där de aldrig fått information -
så det är klart de avvisar Honom, de vet inte vem Han är. - Problemet -
med det här är att Bibeln inte säger att Gud dömer dem som aldrig hört -
om Kristus på basen av tro på Honom, det vore mycket orättvist.
De kan inte tro på Kristus om de aldrig hört om Honom.
Bibeln antyder i Rom 1 och 2 att Gud dömer dem som inte hört om Kristus -
på basen av hur de svarar på den generella uppenbarelsen av Gud, -
i naturen och samvetet. De som inte hört om Kristus bedöms på basen av -
annorlunda, lägre standarder, än de som har hört evangeliet.
- Bibeln ger oss tre ledljus, skapelsen i Rom 1, -
samvetet i Rom 2, och förstås speciell uppenbarelse där Kristus kommer in -
och vi förstår vem Han är. I din bok har du ett exempel, vill du berätta det?
- Jag tänker mig en indian som lever på de stora slätterna -
i Nordamerika under medeltiden, före kristna missionärer kom dit.
Jag hävdar i enlighet med Rom 1 att "Vandrande björnen" -
ser upp mot skyn på kvällarna och ser stjärnorna och naturens skönhet -
och känner att allt är skapat av den store Anden.
I sitt hjärta känner han den moraliska lagen som är skriven där, -
som säger att alla människor är bröder och bör leva i kärlek.
Men i stället för att tillbe den store Anden och leva i kärlek -
ignorerar "Vandrande björnen" den store Anden och tillber egna gudar.
I stället för att lyda den moraliska lagen i sitt hjärta hånar han lagen -
och lever i hat, ilska och grymhet gentemot andra.
När "Vandrande björnen" på domedagen möter Gud -
kommer inte Gud att döma honom på basen av om han trott på Jesus, -
utan på basen av hur han svarade på mycket lägre standarder -
i generella uppenbarelser som natur och samvete. Du håller nog med om -
att "Vandrande björnen" i det här fallet står skyldig inför Gud.
- Och om han svarat på rätt sätt? - Då hade Gud kunnat tillämpa -
fördelarna med Kristi försonande död.
Även utan medveten kunskap om Kristus -
så vore han som en arvtagare till en rik farbror han inte känt till.
Som vid farbroderns död plötsligt får höra att han får ärva allt.
"Vandrande björnen" kunde vara arvtagare genom Kristus utan att -
veta om det, om han svarat på Guds generella uppenbarelse i naturen -
och samvetet, i omvändelse och tro. Inte så att han skulle leva upp till -
kraven i morallagen, utan erkänna att han är syndare.
Om han skulle övertygas om sin moraliska synd -
och otillräcklighet och förlita sig på den store Andens nåd -
och lita på Andens sanning och nåd honom själv till frälsning.
Då kunde Gud tillämpa försoningen från Kristi död för honom.
Han skulle vara frälst genom Kristus utan medveten kunskap om Kristus.
Som personer i GT, t.ex. Job och Melkisedek som inte ens hade del -
i det gammaltestamentliga förbundet och som inte hört om Jesus Kristus.
De räddades genom Jesu död på korset, men kände inte till Honom.
Om vi tar Rom 1 och 2 på allvar så ger det oss inte mycket optimism -
om att många skulle bli frälsta genom generell uppenbarelse.
Den blir snarare till dom än till frälsning då människor inte svarar -
positivt på Guds generella uppenbarelse i natur och samvete.
Därför finner de sig dömda inför Gud.
Men frälsningen är universellt tillgänglig -
om de greppar tag i det genom Guds generella uppenbarelse.
- För tittarna klargör vi att de ändå är räddade genom korset.
- Ja, det bekräftar det. Frälsningen kommer endast genom Kristus -
och Hans försonande, ställföreträdande död.
Frågan är om en person måste vara medveten om Kristus -
för att bli frälst? Exempel som Job och Melkisedek antyder -
att så inte är fallet, men jag betonar att vi inte vet om det finns några -
sådana människor i världen, som blir frälsta genom generell uppenbarelse.
Rom 1 och 2 ger inte grunder för optimism på den punkten.
Det här understryker att det är bråttom att föra ut evangeliet -
så de kan bli frälsta. - Att inkludera så här brett -
och säga att man kan ingå i Jesu frälsningsverk utan att veta det -
och att det gäller för muslimer och andra, det är väl inte det du säger?
Nej, det utesluts tydligt i Rom 1 och 2.
Paulus skriver i Ef 2 om de hedna- kristna innan de kom till Kristus -
att de var utan hopp och utan Gud i världen.
Det beskriver mänsklighetens generella situation.
De är utan hopp och utan Gud i världen.
Det är för att människor inte bejakar -
den generella uppenbarelsen. - Tror du att vissa kan avvisa -
generell uppenbarelse, men ändå ta emot specifik uppenbarelse.
Det här är vad jag tror irriterar förespråkarna för religiös pluralism.
Andra invändningar anser jag inte vara allvarliga invändningar -
mot biblisk kristendom. Det här tror jag är det centrala problemet.
Vad händer en person som "Vandrande björnen" -
som avvisar generell uppenbarelse och blir rättvist dömd, -
men som hade svarat på evangeliet om han bara hört det.
I sådana fall verkar personens eviga frälsning eller dom -
hänga på historiens händelser och geografi. Han hade bara oturen -
att födas vid en tid och plats där missionärerna inte ännu anlänt.
Så frågan blir, hur är det med sådana personer?
- Alltså som inte svarade på generell uppenbarelse, men hade gjort det -
om den varit specifik. - Jag hävdar att det inte finns sådana människor.
Gud är för kärleksfull för att tillåta att sådana människor skapas.
Jag hävdar att Gud ordnat världen så lämpligt -
att de som avvisar den generella uppenbarelsen -
men som hade svarat på evangeliet om han hört det -
föds vid en tid och plats där han får höra det.
Gud är för god för att tillåta att någon går förlorad bara genom slumpen -
i geografi och historia. Han säker- ställer att de som skulle svara ja -
till evangeliet om han hörde det, föds vid en tid och plats i historien -
där han hör det. Den här filosofiska antydan är -
rätt biblisk. Om du läser Apg 17, Paulus tal till filosoferna i Aten -
så säger han att Gud är den som har skapat världen och allt i den.
Han bor inte i tempel för Han har skapat allt.
Av en människa har Han gjort alla folk och Han har fastställt -
bestämda tider och gränser inom vilka de ska bo.
Det gjorde han för att de ska söka Honom och finna Honom.
För Han är inte långt borta från någon enda av oss.
För i Honom är det vi lever och rör oss och är till. Paulus säger att Gud -
fastslagit tid och plats då människor föds och lever så att Han maximerar -
deras frälsning. Jag anser det här vara -
inte bara möjligt, utan också mycket bibliskt.
- Låt mig vara djävulens advokat och ställa riktigt svåra frågor.
Varför skulle Gud skapa världen då Han visste att en del inte skulle tro?
Han visste att många skulle tro och bli frälsta!
Välsignelsen och glädjen hos dem som tar emot och blir frälsta -
bör inte förhindras av dem som avvisar Guds nåd -
och försöken att rädda dem. De som fritt avvisar Gud -
och Hans kärlek, ska inte ha någon slags vetorätt -
gällande vilka världar Gud får skapa. Det är viktigt att förstå -
att de som avvisar Gud och går förlorade, ofta får större mått av nåd -
och större möjlighet till frälsning än vissa av dem som tar emot frälsning.
Gud vill att alla ska bli räddade och lära känna sanningen, säger Bibeln.
Han ger tillräcklig nåd åt var och en som Han skapar -
för att de ska bli frälsta. Enda skälet till att vissa inte blir frälsta -
är att de med vilje avvisar Guds nåd och frälsning.
Sådana människor ska inte få omintetgöra glädjen och lyckan -
och frälsningen för dem som fritt tar emot Guds nåd.
- Varför skapade inte Gud en värld där alla skulle tro?
- Det är möjligt att någon sådan värld inte går att genomföra.
I vilken värld som helst med fria varelser -
där så här många människor fritt skulle ta emot frälsningen -
skulle det också finnas så här många som avvisar Honom och går förlorade.
Jag tror Guds mål är att maximera antalet personer som tar emot -
och blir frälsta, och minimera antalet som avvisar Honom -
och går förlorade. Hans mål är en optimal balans mellan frälsta -
och förlorade. Den verkliga världen som inte bara omfattar det förflutna -
och nuet utan också framtiden, kan ha den balansen.
Därför har Gud i sin nåd försökt skapa en optimal balans -
av frälsta och förlorade, på basen av hur människor fritt svarar -
på frälsningen Han erbjuder.
- På tal om Guds nåd, när vi nu avrundar det här avsnittet, -
det finns säkert de som sett på den här serien och utforskat materialet -
och sina frågor. När de tänkt på Gud har de kanske blivit övertygade -
om vissa argument du delat så att de nu vill bli kristna.
Vad säger du till de personerna? - Jag hoppas många tar det steget.
Jag hoppas många som följd av serien insett att kristendomen -
inte bara möter ditt hjärtas behov, utan också kraven hos ditt intellekt.
Det vi sett under seriens gång är att om Gud inte finns och ateism är sant -
så är livet absurt. Det finns inget värde eller syfte i att leva.
Men om Gud finns så finns möjlighet till att leva konsekvent och lyckligt -
i relation med Gud själv, källan till värde och sanning.
Vi har sett att vi har goda skäl att tro på Guds existens.
Gud är bästa förklaringen till att något alls existerar.
Gud är bästa förklaringen till universums existens i tiden.
Gud är bästa förklaringen till universums ofattbara finjustering -
och intelligent liv. Gud är bästa förklaringen till att det finns -
objektiva moraliska värden och plikter.
Vi har kraftiga, övertygande bevis för att tro på en Skapare -
och designer av universum som besitter absolut värde och godhet.
Å andra sidan, argumenten för ateism -
inte är stora, det främsta är lidandets problem.
Den logiska versionen av det problemet håller inte -
och den bevismässiga versionen har många antaganden och gör -
bedömningar om sannolikhet, vilket vi inte kan göra.
Utifrån den kristna Gudsbilden är det inte osannolikt att världen är full av -
naturlig och moralisk ondska. Vi har överväldigande bevis för att tro -
att Gud existerar. Så vänder vi oss till Jesus från Nasaret -
som hävdade att Han var uppenbarelsen av universums Gud.
Han gjorde anspråk på att vara judarnas Messias, Guds ende Son.
Den profeterade Människosonen som skulle få all makt och auktoritet.
Han gjorde anspråk på att vara vägen till frälsning och evigt liv.
Vi såg starka historiska bevis för att Hans anspråk är sanna, -
för den Gud Han förkunnade uppväckte Honom från de döda -
och bekräftade anspråken. Det betyder att Jesus var den Han sa -
sig vara. Sann tro på Honom, Hans död och uppståndelse -
låter oss stiga in i en evig relation med Gud själv.
Han är då den enda vägen till frälsning, som vi nu diskuterat.
Det ter sig för mig så att den som ger sitt liv till Jesus Kristus -
i tro och tillit kan göra det i full visshet -
om att stå med fakta.
Bevisen gör det till ett mycket rationellt beslut.
Jag hoppas att de som känt att de är moraliskt skyldiga inför Gud -
och känner att de är syndare och behöver förlåtelse, -
som tror att Gud finns och har uppväckt Jesus från de döda, -
att Han sände Jesus att dö för våra synder och erbjuda förlåtelse -
idag ska ta steget -
och sätta sin tro till Jesus Kristus som sin personlige Frälsare och Herre.
För dem som gör det blir det en livsförvandlande upplevelse -
precis som det varit för mig. - Det var en fin översikt över det vi diskuterat -
under våra gemensamma avsnitt. Tack, från djupet av mitt hjärta, -
för förmånen att få göra det här tillsammans.
- Bobby, jag menar det här, det är jag som står i skuld till dig -
för att jag fick möjligheten att göra det här. Det har varit roligt.
Jag hoppas Gud använder det för många. Tack. - Tack, var välsignad.
TILL TRONS FÖRSVAR
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle Himlen TV7