o
Kristityn on osattava puolustaa uskoaan järkevin perustein.
William Lane Craig kuuluu kristin- uskon puolustajien parhaimmistoon.
Näiden tosiasioiden valossa ateismi näyttää epäuskottavalta.
Todistusaineisto tekee tästä järkevän ratkaisun.
Leibniz vaatii silti selitystä maailmankaikkeuden olemassaololle.
Miksi maailmankaikkeus sai alkunsa?
Löytyykö syy sen ulkopuolelta?
Tämän opetussarjan aikana opit puolustamaan kristinuskoa.
Meidän on seurattava logiikkaa.
Kristityn on osattava kertoa, mihin hänen toivonsa perustuu.
VARTIOSSA MIKSI MAAILMANKAIKKEUS ALKOI?
Muinaiset kreikkalaiset uskoivat maailmankaikkeuden olevan ikuinen.
Nyt alamme käsitellä Kalamin kosmologista argumenttia, -
joka koskee Jumalan olemassaoloa.
Kuinka se eroaa Leibnizin argumentista?
Tänään käsittelyssä oleva Kalamin kosmologinen argumentti -
keskittyy siihen, kuinka maailmankaikkeus alkoi.
Miksi maailmankaikkeus sai alkunsa?
Leibnizin argumentti taas ei edellytä maailmankaikkeuden alkua.
Leibnizin mielestä maailmankaikkeus on hyvin voinut olla aina olemassa.
Hän vaatii vain selitystä ikuisen maailmankaikkeuden olemassaoloon.
Kalamin kosmologinen argumentti on päätynyt kristittyjen käyttöön.
Se vetoaa hyvin monenlaisiin ryhmiin.
Sitä ovat käyttäneet kristityt, juutalaiset ja muslimit.
Kirjassani mainitsen erään tärkeän islamilaisen teologin -
nimeltä Al-Ghazali.
Hän kehitti yksinkertaisuudessaan nerokkaan argumentin.
1. Kaikella, mikä on saanut alkunsa, on alkusyy.
2. Maailmankaikkeus on saanut alkunsa.
3. Sillä on siis jokin alkusyy.
Sitten analysoidaan, mikä voisi olla maailmankaikkeuden alkusyy.
Se johtaa jumalallisten ominaisuuksien löytymiseen.
Se todistaa, että Jumala on paras syy maailmankaikkeuden alkuperälle.
Voimme olla tästä yhtä mieltä jopa muslimien kanssa.
Yhteisymmärrys tässä asiassa luo hienon pohjan evankelioinnille.
Olen omakohtaisesti kokenut, -
kuinka se avaa keskustelun muslimien kanssa.
Jotkut islaminuskon puolustajat ovat jopa soveltaneet työtäni -
omaan käyttöönsä.
Jos kristityt eivät opi käyttämään näitä argumentteja, -
muslimit saavat niistä kaiken hyödyn.
Emme saa jättää sitä huomiotta.
Jatketaan argumentin käsittelyä.
Ensimmäisen premissin mukaan olemassaolon alkamiselle on syy.
On absurdia ajatella, että jokin voisi alkaa ilman alkusyytä.
Olet sanonut, ettei mitään voi tulla tyhjästä.
Tämä on yksi vanhimmista metafysiikan periaatteista.
Se oli olemassa jo Platonin aikaan.
Olemassaoloa voi syntyä vain jonkin olemassaolevan toimesta.
Se ei voi syntyä tyhjästä.
Väite, että jotain voi syntyä tyhjästä ilman alkusyytä, -
on taikuuttakin epäuskottavampaa.
Kun taikuri vetää hatusta kaniinin, alkusyynä on ainakin taikuri -
ja hattu.
Kuinka kukaan voi ajatella, -
että koko maailmankaikkeus vain tupsahti jostain tyhjästä, -
ilman mitään alkusyytä?
Sen on oltava absurdiuden huippu.
Sellaiseen uskominen on mielestäni taikuuteenkin uskomista pahempaa -
järjellisen ajattelun hylkäämistä.
Hölynpölyltä se tosiaan kuulostaa.
Jotkut kuitenkin pitävät ratkaisuna alkuhiukkasia.
Mitä ne ovat?
Fysiikassa tunnetaan virtuaalihiukkasiksi kutsuttuja -
teoreettisia hiukkasia.
Niiden oletetaan voivan olla olemassa lyhyitä pätkiä.
Syntyvätkö ne tyhjästä? - Eivät. Siitä aionkin kertoa.
Niiden olemassaolosta ei kuitenkaan ole varmuutta.
Ne ovat teoreettisia kokonaisuuksia, -
joita ei ole koskaan havaittu.
Vain hyvin naiivit realistit voivat ajatella, -
että virtuaalihiukkasia on oikeasti olemassa.
Kuvitellaan kuitenkin hetki, että niitä on olemassa.
Syntyvätkö ne tyhjästä? Eivät tietenkään.
Ne syntyvät tyhjiöön lukkiutuneesta energiasta.
Tyhjiö ei modernin fysiikan mukaan ole tyhjää.
Siellä tapahtuu energiakenttien voimakasta liikehdintää.
Energiatasojen vaihtelu voi synnyttää lyhytikäisiä hiukkasia, -
jotka sulautuvat pian takaisin tyhjiöön.
Kvanttityhjiön luonnehtiminen tyhjyydeksi on tieteen vääristelyä.
Mikä on kvanttityhjiö?
Se on erittäin matala energian taso, -
joka luo perustan koko fyysiselle todellisuudelle.
Kun näitä teorioita muutetaan kansantajuisemmiksi, -
aletaan tyhjiötä verrata pelkkään tyhjyyteen.
Yleisesti luullaan, että tyhjiössä on pelkkää tyhjää.
Tiede opettaa jotain muuta.
Fysiikassa tyhjiö on täynnä energiaa.
Virtuaalihiukkaset ovat energian synnyttämiä.
Sehän on harhaanjohtavaa.
Väitän, että tiedettä vääristellään tahallaan.
Jos joku uskova käyttäisi tiedettä yhtä harhaanjohtavasti, -
häntä syytettäisiin tahallisesta tieteen väärinkäytöstä.
Ateistiset tiedekirjoittajat tekevät kuitenkin niin, -
jos he väittävät, että tiede todistaa kaiken alkaneen tyhjästä.
Kvanttityhjiön energia ei ole tyhjyyttä.
Tämä ei siis ole poikkkeus.
Kerrataanpa, missä olimme menossa.
Mitään ei siis voi syntyä tyhjästä.
Tyhjästä ei voi tulla mitään.
Fysiikka ei tunne mitään vastaväitettä premissille, -
jonka mukaan kaikella on alkusyy.
Sinulla on esimerkkejä siitä, kuinka absurdia olisi, -
jos jotain syntyisi tyhjästä.
Jos jotain voisi syntyä tyhjästä, -
niin miksei mitä tahansa synny tyhjästä?
Jos tyhjästä syntyminen olisi mahdollista,
miksei mitään muuta synny tyhjästä?
Syrjiikö tyhjyys kaikkia muita, kun se antaa vain maailmankaikkeuden -
syntyä tyhjästä?
Jos jotain voi syntyä tyhjästä, -
mikseivät sitten inkivääriolut tai polkupyörä synny tyhjästä?
Siitä ei ole tehty havaintoja.
On erittäin todennäköistä, ettei tyhjästä voi syntyä mitään.
Ateistien mielestä 1. premissi ei koske maailmankaikkeutta.
Väite on mielivaltainen.
1. premissi ei ole fysiikan laki, -
kuten esimerkiksi painovoimalaki, -
vaan olemista koskeva metafyysinen periaate.
Sen mukaan mitään ei voi tulla tyhjästä.
Kaikella on oltava jokin alkusyy.
Jos jättää maailmankaikkeuden tämän periaatteen ulkopuolelle, -
syyllistyy taksivirhepäätelmään.
Alkusyyn periaate jätetään heti, kun päästään omalle pääteasemalle.
Samalla tavalla taksinkin annetaan mennä menojaan matkan jälkeen.
Tästä periaatteesta ei kuitenkaan pääse eroon yhtä helposti.
Alkusyyn periaate koskee myös maailmankaikkeutta, -
jos se on joskus saanut alkunsa.
Sillä on oltava jokin alkusyy.
Jotkut syyttävät Jumalaan uskovia samasta virheestä.
He jättävät Jumalan alkusyyn periaatteen ulkopuolelle.
1. premissi koskee myös Jumalaa.
Kaikella, mikä on saanut alkunsa, on alkusyy.
Jumalan olemassaololla ei ole kuitenkaan alkua.
Al-Ghazalin mukaan täytyy olla olemassa ikuinen olento, -
jolla ei ole ollut alkua -
ja joka on kaiken muun alkusyy.
On siis oltava jokin ikuinen taho, joka on kaiken syy.
2. premissin mukaan maailmankaikkeus on saanut alkunsa.
Sinulla on tähän kaksi filosofista ja kaksi tieteellistä perustelua.
Tässä vaiheessa katsojiemme kannattaa kiinnittää turvavyöt.
Filosofiset argumentit eivät avaudu ihan heti.
Niitä on sulateltava.
Haluaisin pastorina antaa yhden neuvon.
Ei kannata olettaa, että ymmärtää kaiken kerralla.
Tarvitaan päättäväistä opiskelua.
Aloitetaan ensimmäisestä filosofisesta perustelusta.
Todella ääretöntä määrää asioita ei voi olla olemassa.
Tämä sai minut raapimaan päätäni.
Tämä liittyy sen pohtimiseen, -
voiko menneisyys olla ääretön.
Nykyhetkeä on edeltänyt sarja aikaisempia tapahtumia.
Onko niitä voinut olla ääretön määrä?
Tämän perustelun mukaan se olisi mahdotonta.
Selitän, mitä tarkoitan "todella äärettömällä määrällä".
Se on suurempi kuin mikään äärellinen luku.
Ääretön on suurempi kuin mikään luonnollinen luku.
Laskemme numeroita ykkösestä äärettömään.
Eikö voisi löytyä numeroa, joka täyttäisi äärettömän kriteerit?
Kyllä äärettömistä numeroista voi puhua.
Äärettömyyden konseptia käsitellään modernissa joukko-opissa.
Olet saattanut opiskella sitä.
Joukko-oppi käsittelee todellista äärettömyyttä.
Tämä teoria toimii paperilla, -
mutta jos sitä yrittää soveltaa todellisuuteen, -
tulokset ovat absurdeja.
Voisiko kortteja olla olemassa todellakin ääretön määrä?
Tai kolikoita?
Tällainen ajattelu johtaa helposti absurdeihin päätelmiin.
Kertoisitko Hilbertin hotellista, jonka mainitset kirjassasi?
Tämä on saksalaisen matemaatikon David Hilbertin esimerkki.
Hän oli yksi 1900-luvun nerokkaimmista matemaatikoista.
Tavallisessa hotellissa on jokin tietty määrä huoneita.
Jos hotelliin tulee uusi vieras ja kaikki huoneet ovat jo täynnä, -
ei vieras pääse yöpymään hotellissa.
Hilbert kehottaa kuvittelemaan erilaisen hotellin.
Tässä hotellissa on ääretön määrä huoneita.
Niitä riittää horisonttiin asti.
Tämän lisäksi kaikki huoneet ovat jo täynnä.
Vertaus toimii parhaiten, kun siihen keskittyy kunnolla.
Jokainen äärettömän hotellin huoneista on jo varattu.
Niissä kaikissa yöpyy jo aivan oikea ihminen.
Mitä tapahtuu, kun uusi vieras ilmestyy vastaanottotiskille?
Huone löytyy.
Hotellin johtaja siirtää huoneessa 1 olevan vieraan -
huoneeseen 2.
Samoin hän siirtää jokaisen vieraan seuraavaan huoneeseen.
Huone 1 on nyt siis vapaana, -
ja uusi vieras voi yöpyä siinä.
Vaikka toisaalta, hänen saapuessaan olivat kaikki huoneet varattuja.
Mutkia tulee lisää.
Kuvitelkaa, että ääretön määrä uusia vieraita ilmestyy hotelliin.
Hotellinjohtaja lupaa heille kaikille huoneen.
Hän siirtää vieraan huoneesta 1 huoneeseen 2.
Huoneen 2 vieras siirtyy huoneeseen 4, -
huoneen 3 vieras huoneeseen 6 ja huoneen 4 vieras huoneeseen 8.
Näin jatkuu äärettömiin.
Jokaisen vieraan huoneen numero kerrotaan kahdella, -
ja niin hän saa tietää, mihin huoneeseen siirtyy.
Kahdella kerrottaessa saadaan pelkkiä parillisia lukuja.
Vieraat siirtyvät parillisiin huoneisiin, -
jolloin parittomat huoneet vapautuvat uusille vieraille.
Hotelli oli kuitenkin täynnä jo ennen heidän saapumistaan.
Mielestäni Hilbertin hotelli todistaa, -
ettei todellisuus voi olla niin absurdi.
Se saattaa toimia teoriassa, -
mutta se ei toimi todellisessa maailmassa.
On absurdia ajatella, että jotain voisi todella olla ääretön määrä.
Joukko-oppi siis auttaa meitä havaitsemaan joitain absurditeetteja.
Tarkastellaan seuraavaa filosofista perustelua: -
On mahdotonta käydä läpi ääretöntä määrää tapahtumia yksi kerrallaan.
Minkälaista olisi, jos menneisyys olisi ääretön?
Nykyhetkeä edeltäisi ääretön määrä aikaisempia tapahtumia.
Kuvitellaan, ettei ensimmäinen perustelumme toiminut, -
ja että menneisyys on ääretön.
Kuinka nykyhetkeen sitten päästään?
Ensin on pitänyt päästä sitä edeltävään hetkeen.
Ja sitä ennen on pitänyt päästä sitä edeltävään hetkeen.
Tämä jatkuu äärettömästi.
Miten mihinkään hetkeen ylipäätään voi päästä, -
jos sitä ennen on päästävä äärettömään määrään hetkiä?
Nykyhetkeen olisi mahdotonta päästä. Mutta tässähän me olemme.
Menneisyyden hetkien määrä ei siis voi olla ääretön, -
vaan nykyhetkeä on täytynyt edeltää jokin tietty määrä hetkiä.
Siirrytään ensimmäiseen tieteelliseen perusteluumme.
Maailmankaikkeus laajenee.
Tämä on 1900-luvun astrofysiikan hätkähdyttävimpiä löytöjä.
Maailmankaikkeus ei olekaan paikallaan pysyvä, -
vaan se laajenee.
Galaksien tasolla kaikki erkanee toisistaan, -
ja vielä hyvin suurella nopeudella.
Kun laajenemista alkaa kelata taaksepäin, -
maailmankaikkeus vain pienenee ja tihenee, -
kunnes mitään ei ole jäljellä.
Saavutaan aikaan, jolloin ei ollut koko maailmankaikkeutta.
Se oli avaruuden, ajan, materian ja energian alku.
Jos haluaa kuvitella maailmankaikkeuden geometrisesti, -
se muistuttaa kartiota.
Maailmankaikkeuden pinta-ala on laaja, mutta se kutistuu -
taaksepäin mentäessä ja päättyy tiettyyn pisteeseen.
Avaruuden ja ajan menneisyys on äärellinen, -
mikä vahvistaa Al-Ghazalin filosofisen argumentin siitä, -
että maailmankaikkeudella on alku.
Voisitko kertoa esimerkin laajenevasta ilmapallosta?
Alkuräjähdystä ei saisi kuvitella räjähdykseksi, -
jonka voimasta tiheä aine räjähti olemassaolevaan tyhjään tilaan.
Alkuräjähdysteorian mukaan myös aika ja avaruus saivat alkunsa -
alkuräjähdyksessä.
Havainnollistan tätä ajatusta ilmapallolla, -
jonka pintaan on liimattu nappeja.
Napit eivät liiku, koska ne on liimattu kiinni.
Mitä niille tapahtuu, kun palloon puhalletaan lisää ilmaa?
Ne liikkuvat yhä kauemmaksi toisista napeista.
Se johtuu ilmapallon laajenemisesta.
Sama tapahtuu avaruudessa: galaksit eivät itse liiku, -
mutta avaruuden laajeneminen saa ne erkaantumaan toisistaan.
Jos ilmapallon täyttymistä seuraisi takaperin, -
se vain pienentyisi, ja napit vain lähentyisivät toisiaan.
Lopulta koko ilmapallo lysähtäisi.
Se kuvaa pistettä, jolloin ainetta, aikaa eikä energiaa ollut olemassa.
Silloin maailmankaikkeus sai alkunsa.
Nykyajan kosmologia tarjoaa siis hätkähdyttäviä todisteita siitä, -
että maailmankaikkeus on saanut joskus alkunsa.
Seuraavaksi on vuorossa toinen tieteellinen perustelu.
Se liittyy termodynamiikan toiseen pääsääntöön.
Kuinka se todistaa, että maailmankaikkeudella on ollut alku?
Termodynamiikan toinen pääsääntö puhuu suljetuista systeemeistä, -
eli järjestelmistä, joihin ei tule uutta energiaa.
Suljetun systeemin sisällä oleva energia levittäytyy tasaisesti, -
minkä jälkeen systeemi kuolee käyttöenergian puutteeseen.
Mitä tämä tarkoittaa maailmankaikkeuden mittakaavassa?
Maailmankaikkeuden energia hajaantuu yhä enemmän, -
eli energia kuluu käytössä.
Lopulta tähdet palavat loppuun ja aine hajoaa alkeishiukkasiksi -
ja säteilyksi.
Elämää, lämpöä eikä valoa ole.
Maailmankaikkeus jatkaa vain ääretöntä laajenemistaan.
Se jatkuu ikuisesti.
Jos termodynamiikan toinen pääsääntö ennustaa tällaista, -
miksi se ei ole vielä toteutunut, -
jos kerran maailmankaikkeus on ollut olemassa äärettömän kauan?
Äärettömässä ajassa se olisi jo saavuttanut rappiotilan.
Ympäristö kuitenkin todistaa, että maailmankaikkeus on aika nuori.
Termodynamiikan toinen pääsääntö osoittaa siis myös sen, -
ettei rappeutuminen ole voinut jatkua ikuisesti.
Maailmankaikkeus sai siis alkunsa jokin tietty aika sitten, -
ja nyt se jatkaa rappeutumistaan.
Tämä käy yhteen termodynamiikan toisen pääsäännön kanssa.
Vaikuttaako laajeneminen energian käyttökelpoisuuteen?
Aika hyvä kysymys.
Laajenevan maailmankaikkeuden lämpökuolema on erilainen -
kuin maailmankaikkeuden, joka ei laajene.
Käyttökelvottoman energian määrää kutsutaan entropiaksi.
Jos maailmankaikkeus ei laajene, entropian määrä kasvaa.
Laajenevassa maailmankaikkeudessa entropian määrä vähenee, -
koska maailmankaikkeuden tilavuus suurenee ajan mittaan.
Vaikutus on silti sama.
Maailmankaikkeuden osaset alkavat olla eristyksissä toisistaan.
Laajeneminen erottaa ne toistensa yhteydestä.
Eristyneet saarekkeet muuttuvat pimeiksi ja elottomiksi.
Maailmankaikkeus ei ole vielä tuossa tilassa, -
joten se ei voi olla äärettömän vanha.
Tästä aiheesta on kehitetty vaikka minkälaisia teorioita.
Emme ehdi käsitellä niitä kaikkia.
Onko ateisteilla mitään mahdollisuuksia löytää teoria, -
joka päihittäisi argumenttisi?
En usko.
Termodynamiikan toista sääntöä ymmärretään niin hyvin, -
että se on lähes oma tieteenalansa.
On epätodennäköistä, että näitä johtopäätöksiä voisi kumota.
En sulje pois sitä mahdollisuutta, -
että joskus voidaan löytää vielä alkuräjähdystäkin varhaisempi -
maailmankaikkeuden tila.
Ei kuitenkaan ole mahdollista ekstrapoloida sitä äärettömästi.
On olemassa tietty määrä aikaa, ja äärellinen maailmankaikkeus, -
vaikka se olisikin saanut alkunsa jo ennen alkuräjähdystä.
Mikään olemassa oleva kosmologinen malli ei taivu muuhun.
Kaikki mallit viittaavat siihen, että maailmankaikkeus sai alkunsa.
Mihin nämä premissit johtavat meidät, -
Jeesukseen uskovat kristityt?
Maailmankaikkeuden alkusyyn on oltava jokin yliaistillinen taho.
Olemme tässä kohdin samaa mieltä tieteen kanssa.
Emme asetu tiedettä vastaan, -
vaan pysymme tiukasti tieteen rajojen sisäpuolella.
Jos sitten maailmankaikkeudella on jokin alkusyy, -
sen on oltava jokin yliaistillinen, aineeton ja ajaton olento, -
joka on ajan ja avaruuden ulkopuolella, -
ja jolla ei ole alkua.
Mielestäni hän on persoona, ja hän on maailmankaikkeuden alkusyy.
Se on teologisesti rikas näkemys.
Daniel Dennett alkaisi nyt varmasti väittää, -
että maailmankaikkeus on aiheuttanut itse itsensä.
Sellaista tosiaan väittää tämä hyvin älykäs filosofi.
Dennett ei väitä, että maailmankaikkeus olisi ikuinen.
Hän myöntää, että se on joskus saanut alkunsa.
Hän kuitenkin väittää sen aiheuttaneen itse itsensä.
Se on kuitenkin absurdi väite.
Dennett on umpikujassa.
Ateistit yrittävät epätoivoisesti välttää sitä johtopäätöstä,-
että maailmankaikkeuden syynä on jokin yliaistillinen olento.
Sitten kertaus. Kaikella, mikä on saanut alkunsa, on alkusyy.
Maailmankaikkeus on saanut alkunsa, joten silläkin on alkusyy.
Kiitos paljon, Tri Craig. - Ilo on minun puolellani.
Suomennos: Hanna Tischer