VABASTAV UUESTISÜND
Tänases saates räägime uuestisündinud kristlase
igapäevast positsiooni Kristuses.
Valvel olev kristlane on kaitstud.
Kuid mis juhtub kristlasega, kes mängib patuga?
Selles on hea jõuda selgusele.
Uuestisündinud inimese kolmainsus jaguneb kaheks.
Nagu me eelmises osas nägime, on üks pool e uus sisemine inimene
valguse kuningriigis, kuid vana väline inimene on pimeduses.
See põhjustab vastuolulisuse inimese sees.
Kui usklik tunneb oma positsiooni Kristuses, mõistab ta,
et tema liha e väline inimene on Kristuse vaenlane.
Kui kristlane mõistab seda, tahab ta iga päev oma risti kanda ja
nõustub sellega, et liha peab surema.
Heebrealastele 4:12:"Sest Jumala sõna on elav ja tõhus
ja vahedam kui ükski kaheterane mõõk
ning tungib läbi, kuni ta eraldab hinge ja vaimu,
liigesed ja üdi, ning on südame meelsuse ja kaalutluste hindaja."
Ehk Jumala Sõna on nagu mõõk, mis eraldab uuesti sündinud
inimese kaheks: vanaks väliseks ja uueks sisemiseks inimeseks.
Siin öeldakse:"ning tungib läbi, kuni ta eraldab hinge ja vaimu,
liigesed ja üdi".
Eristab hinge hingest, vana vaimu uuest vaimust
ja vana ihu uuest ihust.
Sest Kristus on ülestõusnud Kristus, kellel on uueks loodud
ülestõusmise ihu.
Ka meisse on see peidetud, kuna me oleme osa Tema ihust.
Uuest sisemisest inimesest räägib 2 Korintose 4:16:
"Seepärast me ei tüdi, vaid kuigi meie väline inimene
kulub, uueneb seesmine inimene ometi päev-päevalt."
Paulus kirjutab 5. ptk:"Me ju teame, et kui meie maine telkhoone
maha kistakse, on meil elamu Jumala käest,
käteta tehtud igavene hoone taevas,"
Meie uus sisemine inimene on juba taevas, peame seda mõistma.
Meil on taevalik positsioon, oleme Jumala lapsed
tänu oma taevasele positsioonile.
Kui see teadmine valdab meid, et oleme puhtad ja pühad Jumala lapsed,
siis meis sünnib igatsus püsida puhtana, elada puhtuses,
mõista hukka endas olev patt.
Usklik, kes ise mõistab enda üle kohut, pääseb käsu alt
ning püsib Kristuses, kuna tal on sisemine vajadus end kontrollida.
Siis ta ei vaja enam teist inimest tingimata end käskima,
vaid ta on saanud teadmise Jumala Sõna uurimise abil,
nõnda, et ta suudab vaimseid asju eristada.
Paulus kirjutab galaatlastele 4:1: "Ma tahan öelda:
Niikaua kui pärija on väeti laps, ei erine ta milleski orjast,
ehkki ta on kõige isand, vaid ta on eestkostjate ja majapidajate
meelevalla all kuni isa määratud tähtajani.
Nõnda on ka meiega: kui me olime väetid lapsed,
siis olime orjuses maailma algainete meelevalla all."
Teiste sõnadega kui oleme vaimulikult alaealised
ehk vaimsed teismelised, oleme mitmel viisil orjastatud
selle välise inimese e liha all.
Liha teod e deemonlikud tahtmised on just selle maailma algjõud.
"Aga kui aeg sai täis, läkitas Jumal oma Poja,
kes sündis naisest, sündis Seaduse alla,
lahti ostma seadusealuseid, et me saaksime pojaseisuse."
Uuesti sündinud inimene on vaimuliku lapse seisuses,
kuid nii kaua kuni ta jääb lapseks, ei teadvusta ta oma positsiooni.
Meil tuleb selles positsioonis kasvada,
et tõde saaks meid vabastada ning me näeksime, et oleme uued loodud.
Kui meie sisemine inimene kuulub taevariigi positsiooni,
siis meil on ka taevariigi kodanikuõigused,
kuna kuulume uue Elu Vaimu Seaduse alla.
Seetõttu tahab Jumal meid oma Sõna kaudu vabastada
maailma algjõudude meelevalla alt.
1 Johannese 5:19 ütleb:"Me teame, et ükski, kes on sündinud Jumalast,
ei tee pattu, sest Jumalast sünnitatu hoiab ennast
ja kuri ei puuduta teda.
Me teame, et meie oleme Jumalast ja et terve maailm on kurja käes."
Kui vaadata inimese kaheks lõhestumist, siis näeme,
et väline inimene on kurjuse territooriumil, vaenlase alal.
Kuid uus sisemine inimene on valguse kuningriigis.
Seetõttu on uus inimene kolmainsus: vaim, hing ja ihu.
Vana väline inimene, kes on veel maailmas, on vaim, hing ja ihu.
On hea pidada seda meeles, kuna näeme, et kui inimene on kolmainsus,
siis tema lõhestunud süda on kogu aeg konfliktne.
Jakoobuse 3:13-16:"Kes teie seas on tark ja arusaaja?
Las ta näitab hea käitumisega oma tegusid tarkuse tasaduses.
Kui teie südames on aga kibedat kadedust ja riiakust,
siis ärge hoobelge ega valetage tõe vastu!
See pole ülalt tulev tarkus, vaid maine, hingelik, deemonlik.
Sest kus on kadedust ja riiakust,
seal on kärsitust ja igasuguseid halbu tegusid."
Alati kui tegutseb inimese liha e väline inimene,
siis lisandub sinna deemonlik tarkus, mis kutsub kurje vaime.
Ebausu sõnad kutsuvad pimeduse jõude välja.
Seetõttu ütles Taavet omal ajal 1 Saamueli 20:3:
"minu ja surma vahel on ainult üks samm."
Taavet pidas silmas olukorda, kus ta oli ja kuningas Sauli.
Kuid see tõde kehtib ka meie kohta täna.
On vaid samm inimese ja surma, uue ja vana loomuse vahel.
Seetõttu peame mõistma, et niikaua, kui meie süda on jagunenud,
elavad nii väline kui sisemine inimene.
Väline inimene pole veel ristil surnud.
Inimene, ka usklik, on vastuoluline.
Tema sisemine inimene vajab Jumalat ja Jeesust aina rohkem.
Kuid väline inimene tahab selle maailma asju ja kiusatusi.
Seetõttu peab usklik Jumalale täielikult anduma,
et välise inimese tõmme maailmasse hakkaks vaikselt hääbuma.
Efeslastele 5:6:"Ärgu ükski petku teid tühjade sõnadega,
sest niisuguste asjade pärast tuleb
Jumala viha sõnakuulmatute laste peale!
Ärge siis saage nende kaaslasteks!
Sest varem te olite pimedus, nüüd aga olete valgus Issandas.
Käige nagu valguse lapsed -"
Ärgu keegi petku teid tühjade sõnadega!
Kui me räägime tühje sõnu, või meie kõne on kuidagi süüdistav,
hukkamõistev, karm, valelik, viib kutsume oma kõnega kurjust esile.
Seetõttu ütleb Jakoobus 3:10: "Sellesamaga me õnnistame
Issandat ja Isa, ja sellesamaga me neame inimesi,
kes on sündinud Jumala sarnasteks.
Ühest ja samast suust tuleb õnnistamine ja needmine.
Nii ei tohi olla, mu vennad!"
See on ilmekas näide inimese lõhestumisest, kahest olemusest.
Vana väline inimene hakkab kergesti ka oma usukaaslasi taga rääkima,
rääkides halba, sepitsema nende kohta õelusi.
Kuid Sõna ütleb:"Nii ei tohi olla, mu vennad!
Kas allikast keeb ühest ja samast soonest magedat ja kibedat vett?!"
Jah, voolab küll, ja seda niikaua, kui meie vana väline inimene
on nõus surema.
Seetõttu me peame kasvama Pühas Vaimus ja eraldama end maailmast.
See on ääretult oluline.
Samal ajal kutsuvad usku täis sõnad esile Kristuse vaimu.
Õpetussõnad 18:21:"Surm ja elu on keele võimuses,
ja kes seda armastab, saab süüa selle vilja."
Teiste sõnadega kes armastavad elu, räägivad ja külvavad seeläbi elu.
Nad külvavad ususõnu ning saavad ka lõigata elu vilja e saaki.
Kuid kes armastavad surma, lihalikkust, halbu sõnu,
külvates ebausu sõnu, need aja jooksul lõikavad sedasama.
Kõik vajab esile tulemiseks aega.
Kuid ebausu sõnad kutsuvad pimeduse jõude esile.
Kui pimedus läheneb kaheks lõhestunud inimese lähedale,
tahab ta saada vana välise inimese vaimule lähedale, et teda mõjutada.
Kui ta saab tema vaimu mõjusfääri lähedale, saab ta mõjutada inimese
mõtlemist ja tema motiive.
On oluline seda mõista.
Kohe varsti vaatame, kuidas end selle eest kaitsta.
Koloslastele 4:5:"Käige tarkuses nende ees, kes on väljaspool,
kasutades aega õigesti!
Teie kõne olgu alati armu sees, soolaga maitsestatud,
et te teaksite, kuidas teil tuleb igaühele kosta."
Piibel õhutab meid hoolitsema selle eest, et meie sõnad oleks täis usku.
Ning et meie mõtted oleksid distsipliini e kontrolli all.
Paulus ütleb, et me vöötaksime oma meelte niuded tõega,
et mõtted ei lendaks niisama ringi.
Kuna nii kaua kui meie mõtted ei ole Kristuses, on meie süda lõhestunud
vana ja uue olemise vahel ning me oleme taas sisemises konfliktis.
Jumal tahab meid läbi vaimuliku kasvu sellest olukorrast vabastada.
Jagunematu e ühtne süda on terve ning tähelepanu on Kristusel.
Prohvet Jeremija kirjutab sellest 32:39"Ja ma annan neile ühesuguse
südame ja ühesuguse tee, nõnda et nad alati kardavad mind,
kasuks neile ja nende lastele pärast neid."
Ma annan neile ühtse või ühesuguse, heebera keeles echart,
jagunematu süda.
Jumal tahab, et meie süda oleks terve ja jagunematu.
See on nii, kui kristlase mõistus ja tähelepanu on Kristuses.
Kui su mõtted ja tähelepanu on Jeesuse peal,
töötab su sisemine inimene.
Väline vana inimene on Püha Vaimu kontrolli all.
Seetõttu ei saa saatan sellise uskliku vanale loomusele ligi.
Selline kristlane võib olla vaimus vaba ja rõõmus ning
kurat ei saa teda kiusata.
Jeremija 32:39:
"ja ma teen nendega igavese lepingu, et ma ei loobu tegemast neile head;
ja ma annan neile südamesse minu kartuse, et nad ei lahkuks minust.
Ja ma tunnen neist rõõmu, tehes neile head, ma istutan nad
ustavalt siia maale kõigest oma südamest ja kõigest oma hingest."
Jumal on kirglik ja ühtse südamega.
Seetõttu tahab Ta, et ka meie oleksime südamelt terviklikud.
Seepärast ütles ka Jeesus Matteuse evangeeliumis:"Armasta Issandat,
oma Jumalat, kõigest oma hingest, südamest ja mõistusest,
ja ligimest nagu iseennast."
Kui me teeme seda, siis meie sisemine inimene astub välja
ning ka teised märkavad seda.
Mitte ainult Jumal, kes näeb südamesse.
Kui meie südames olev saab avalikuks,
siis meie lähedased näevad jumalikku armastust meis ja seda,
kuidas me anname au Kristusele.
Me peame kristlastena oma positsiooni iga päev valvama,
võttes iga päev oma rist enda peale ja seeläbi austada Jeesust Kristust.
Heebrealastele 10:19:"Vennad, et meil on siis Jeesuse vere varal julgus
sisse minna kõige pühamasse paika -
selle tee on ta avanud meile uuena ja elavana vahevaiba,
see on oma ihu kaudu - ja et meil on suur preester Jumala koja üle,
siis mingem Jumala ette siira südamega usukülluses,
olles südame poolest piserdamisega puhastatud
kurjast südametunnistusest ja ihu poolest pestud puhta veega!"
Siit tuleb see käsk, et me peame välja astuma, minema Jumala ette.
Siin räägitakse meie uuest sisemisest inimesest,
identiteedist Kristuses.
Meie väline inimene peab murduma ehk surema,
et sisemine inimene saaks välja tulla.
Uus sisemine inimene on juba Kristusesse riietatud,
nagu ütleb meile Galaatlastele 3:27:"sest kõik, kes te olete
Kristusesse ristitud, olete Kristusega rõivastatud."
Meie uus sisemine inimene on juba Kristusesse ristitud.
Ta on üks Jeesusega.
Teda kutsutakse iga päev tulema Jumala tahtes esile, suretama liha.
Et Jumala lepingukaar oleks uskliku ümber vaimumaailmas näha,
et deemonlikud jõud näeksid selgelt, et see inimene kuulub Kristusele.
Ja et selle kristlase elus poleks ühtegi luuki deemonitele avatud,
vaid et kristlane tahab olla terviklikult Kristuses.
Roomlastele 8:12:"Niisiis, vennad, et me oleme küll võlglased,
kuid mitte oma loomusele, et peaksime loomuse järgi elama.
Sest kui te oma loomuse järgi elate, siis te surete;
kui te aga Vaimu abil ihu teod suretate, siis te elate. "
Siin räägitakse usklikele, vendadele ja õdedele.
Siin öeldakse, et me oleme võlgu Kristusele ja oma ligimestele.
Jumal ootab meilt 100%-list pühendumist, seda, et me
elame seda usuelu nii, et patt, mille on Kristus ristil surmanud,
jääb sinna ristile ja me ei anna lihale maad.
Meil tuleb see praktikas ka teostada e elada ja riietada end igapäevaselt
Jumala sõjavarustusega.
Efeslastele 6:10:"Viimaks veel: saage vägevaks Issandas
ja tema tugevuse jõus!
Pange ülle Jumala sõjavarustus, et te suudaksite seista
kuradi salanõude vastu!"
Keegi peale uskliku ei saa panna vaimulikku sõjarüüd selga.
See sõjarüü pannakse selga vaimulikult,
nõnda, et usklikku ümbritseb vaimne väli on terviklikult Jumala vaimu
ja väe poolt ümbritsetud.
Kui kristlane on iga päev täis Püha Vaimu,
siis tema vaimuväli on Jumala väe kaudu kaitstud.
Seda see kirjakoht tähendabki.
Kui usklik on nõnda vaimulikult varustunud, täielikult riides,
siis elustab Püha Vaimu täius vaimu ja suretab liha.
Kui liha on surnud, pole kurjadel vaimudel võimalustki pääseda
inimese vaimu lähedale mõjusfääri.
Nad saavad kuradi tuliseid nooli tulistada, millest Piibel räägib.
Need on kuradi enda kurjad mõtted,
mida ta tahab uskliku pähe saata.
Seetõttu peab usklik riietuma päästekiivriga.
Kui ta on täis Püha Vaimu ja Jumala vägi on tema peal,
siis see päästekiiver kaitseb ta mõistust halbade mõtete eest.
Mäletan, kuidas Jumal mulle neid vaimseid põhitõdesid õpetas,
siis ärkasin hommikul vara ja hakkasin Piiblit lugema.
Tekkis olukord, mil proovisin lugeda Piiblit, kuid ei suutnud,
kuna pea oli halbu mõtteid täis.
Neid muutkui tuli ja tuli, mis sest, et Jumal oli mind õpetanud
keskenduma ja rahunema.
Oskasin eristada mõtteid, mis olid minu omad ja mis olid kurjast.
Kuid nüüd õpetas Jumal mulle seda, et mul on vaja palvetada nii kaua,
kuni Jumala Vaim laskub minu peale, peites ja kaitstes mu vaimu,
ning suretab minus oleva liha.
Siis on mu mõtted kaitstud ning kuigi kurat tahab halbu mõtteid
minu pähe saata, siis oli mul päästekiiver juba peas.
Mu mõistus puhkas.
Nüüd oli kerge lugeda Piiblit, see avanes mulle.
Kristlase põhiline loomulik olek on rahulik meel ja sisemine hingamine.
Seetõttu tahab Jumal meid sellesse vabadusse ka viia.
Galaatlastele 5:22:"Aga Vaimu vili on armastus, rõõm, rahu,"
Selletõttu valitsevad meie elu vaimu viljad,
kui meie sisemine inimene valitseb.
Püha Vaimuga täitumine toob esile uue inimese ning
riietab lahti e suretab vana inimest.
Ka siis, kui kõik inimeses olevad mõistuse kõrgistused
poleks veel langenud, muudab Püha Vaim need jõuetuks,
muutes vaenlase relvad kehtetuks.
Kuradi relvad on Pühale Vaimule alistatud.
Ka siis, kui tegu on väga noore kristlasega.
Kristlane, kes on täis PV ja on riietatud jumaliku sõjavarustusega,
peab saama sisemise inimese poolest Jumala Sõna abil üles ehitatud.
Efeslastele 3:14 kirjutab Paulus: "Sellepärast ma põlvitan Isa ees,
kelle käest iga suguvõsa taevas ja maa peal saab nime,
et ta teile oma kirkuse rikkust mööda annaks väge saada tema Vaimu läbi
tugevaks seesmise inimese poolest,"
Te näete kristlast, kes on riietatud kogu Jumala sõjavarustusega.
Varustuse hulka kuuluvad erinevad osad. Paulus kirjutab:
"Seiske nüüd ja teie niuded olgu vöötatud tõega"
Tõde on 1. varustuse osa, mis pannakse selga.
Me peame käima tões, sest vaid tõde teeb vabaks.
"ja teil olgu seljas õiguse soomusrüü"
Kristlane, kes käib tões, saab usaldada, et tema süda on
riietatud õigsuse soomusrüüle, sest ta on Kristuse õigsus.
Puhtusesse ja süütusesse, ta kõlbab nüüd Jumalale!
Sisemine inimene on alati õigsusesse riietatud.
Kuid Jumala sõjavarustus riietatakse ka välimise inimese peale,
sest tema on see pool, kes tahab pattu langeda.
Ega sisemine inimene ei lange pattu, vaid välimine e lihalik loomus.
Seetõttu tuleb Jumala vägi ja varustus ka välise inimese peale.
"ja teie jalgades olgu valmidus minna kuulutama rõõmusõnumit rahust!"
Kristlane, kes täitub Püha Vaimuga, on valmis tegutsema, teenima.
Ta on valmis rahusõnumit viima.
Ta ei taha vaielda, arvamuste üle kakelda.
See vajadus vaielda ja oma õiguse taga ajamine on tänapäeval
upitanud end armastusest kõrgemale.
Paljud inimesed ei vii evangeeliumi edasi,
vaid üksnes kaklevad omavahel.
Neil on seljas vaenlase sõjavarustus.
Nad tahavad omavahel kakelda, ka usklikud inimesed.
Kuid Jumal tahab kuradi sõjarüü vahetada Kristuse sõjarüü vastu.
Et Jumala armee võiks ühtse Ihuna marssida edasi,
ilma, et sõdurid teineteist ei togiks ja ärritaks.
Kui meil on seljas kogu Jumala sõjavarustus,
siis me ei hammusta teineteist.
Saatana taktika on panna meid üksteise vastu võitlema.
Sellest peame me loobuma, olles ettevaatlikud.
"Kõigepealt aga võtke kätte usukilp, millega te võite kustutada
kõik kurja põlevad nooled!"
Meie vaimu üle peaks olema usukilp, mis võtab iga päeva aktiivselt vastu
lööke ja kaitseb end.
"Võtke ka päästekiiver ja vaimumõõk, see on Jumala sõna!"
Päästekiiver kaitseb meie mõistust, just nagu õigsuse soomusrüü
kaitseb inimest süüdistava enesetunde eest.
Vaimumõõk kirjeldab seda, et usklik tegutseb prohvetlikus võidmises,
tuues esile julgustavaid ja lohutavaid, rõõmsaid,
mitte solvavaid ja süüdistavaid sõnu.
Selline Püha Vaimu täis kristlane on kaitstud.
Ta võib olla täiesti vaba, ta süda ja meel on rahulik.
Ta teab, et Jumala vaim suretab temas olevat liha.
Vaenlane ei saa temast kinni haarata,
vaid ta käib Jumala autoriteedis.
See on imeline.
Kuid mis juhtub kristlasega, kes elab patus?
See on huvitav teema, kuna siin on inimesed eri arvamustel.
Mõned arvavad, et ka kristlane võib sattuda kurjade vaimude küüsi
läbi väliste asjade või tegude.
Kuid mõned arvavad, et kurjus ei saa inimesse siseneda enne,
kui Püha Vaim on sealt täielikult lahkunud.
Eelmisel korral rääkisime, et inimese sees on paik
kurjade vaimude jaoks, kus ta saab vana lihaliku loomusega ühineda.
See koht on minu arvates venoosses vereringes,
kuna inimeses on kaks teineteisest erinevat vereringet.
Seetõttu võib inimese sees olla samaaegselt nii Püha Vaim
kui ka deemonlik vaim, kes on teineteisest täielikult lahus.
Nad pole üksteisega ühenduses, kuna nad on erinevas vereringes.
Püha Vaim on arteriaalses, deemonid võivad olla venoosses vereringes.
Selle tõe näitas Jumala vaim minule ja see on väga huvitav.
Kuid kui sina mõtled, et kas see ikka on nii,
siis küsi seda asja Jumala käest.
Piibel õpetab Vanas Testamendis, et hing elab veres.
Teine arvamus on see, et kristlane võib sattuda kurjade vaimude
küüsi ning vajab sellises olukorras jumalikku vabastust.
1 Korintose kiri räägib sellistest usklikest. Korintose linna elanike
hulgas oli seksuaalset ebapuhtust.
1 Korintlastele 5:1-5:
"Üldse kuuldub teie seas olevat kõlvatust,
ja veel niisugust kõlvatust, mida ei ole paganategi hulgas,
et keegi elavat oma võõrasemaga.
Ent teie hooplete ega olegi kurvad ja ei kõrvaldagi oma keskelt seda,
kes niisugust asja on teinud.
Sest mina, ehkki ihulikult eemal, ent vaimus kohal,
olen otsekui teie juures viibides juba teinud otsuse selle kohta,
kes nõnda on elanud:
meie Issanda Jeesuse nimel, kui teie ja minu vaim on kokku juhitud
meie Issanda Jeesuse väega,
see mees tuleb loovutada saatanale ihu hävitamiseks,
et vaim võiks pääseda Issanda päeval."
Mõtleme seda olukorda.
Inimene, kes järjepidevalt teeb pattu,
peab antama saatanale liha hävitamiseks.
Liha on kolmainsus, nagu me eelmisel korral õppisime.
Siin mõeldakse vana, välise inimese e liha hävitamist,
et tema vaim e uus sisemine inimene, vaim, hing ja ihu,
vabaneks liha ahelatest.
Näeme, et see uuestisündinud inimene elas hooruses
ning ta aeti kogudusest välja.
Algkoguduse ajal oli kogudusest välja viskamine märk sellest,
et inimene on loovutatud pimedusele.
Tänapäeval on paljud kogudusest väljapool, kuid ei mõtle sellele,
et neil polegi sellist Püha Vaimu üleloomulikku kaitset,
nagu inimestel, kes on pühendunud koguduse liikmed.
Sellised inimesed, kes arvavad, et me oleme üks ülemaailmne kogudus
ja et polegi vaja kuuluda kuskile kohalikku kogudusse,
neil puudub kohaliku koguduse vaimulik kaitse.
On väga tähtis seda tähele panna.
Oluline on ka see, et Jeesus alustas oma teenistust ja vabastustööd
Seaduse inimeste e juutide keskelt. Luuka 4:18 räägib meile sellest.
Kurjus on lähedal kiusatusse sattuvale inimesele.
Jah, me kõik satume kiusatusse iga päev.
Kuid vahe on selles, kuidas me sellele kiusatusele reageerime.
Sellest tuleneb see, kas me käime Kristuse vaimus või lihas,
mis on aetud igasugu pimedate himude poolt.
1 Peetruse 1:6 ütleb:"Sellest päästest te rõõmustate üliväga,
ehkki praegu peate mõnda aega kurvastama mitmesugustes kiusatustes,
et teie usk läbikatsutuna leitaks palju hinnalisem olevat kullast,
mis on kaduv, ent mida siiski tules läbi proovitakse,
ja oleks teile kiituseks, kirkuseks ja auks
Jeesuse Kristuse ilmumisel,"
Näeme, et inimene peab kiusatuste keskel tegema valikuid.
Kui ta ei võitle oma kiusatustes pimeduse vastu,
suunates oma pilgu Jeesuse Kristuse peale,
siis tahab hingevaenlane juskui inimese vaimu ümber piirata
ehk talle kuidagi ligi pääseda.
Kui saatan pääseb inimesele lähedale, saab ta rohkem kurja teha
kui kaugelt, kust ta saab inimesele saata vaid üksikuid halbu mõtteid.
Lähedal olles saab ta oluliselt enam inimese mõistust mõjutada.
Kui kurjus on inimese lähedal, kes satub kiusatusse,
siis ta küll ei saa inimest puutuda, kuid ta hakkab inimest
väljastpoolt tulenevate mõjutajate abil manipuleerima.
Kurjus, mis läheneb inimesele, ei suuda inimese vaimu mõjutada,
kuna inimese vaim on üks Kristusega.
Kristuse vaim ei või olla kurjuse lähedal ega määrduda.
Seetõttu ütleb 1 Johannese 5:18: "Me teame, et ükski,
kes on sündinud Jumalast, ei tee pattu,
sest Jumalast sünnitatu hoiab ennast ja kuri ei puuduta teda."
Kristlase sisemine inimene ei tee kunagi pattu,
kuna ta on üks Kristusega.
Seetõttu ütleb Jeesus Johannese 14:30:
"sest maailma vürst tuleb ja tal ei ole mingit voli mu üle,"
Väline inimene on aga teine asi ja vaenlane teab seda,
püüdes inimesele kuidagi läheneda.
1 Peetruse 5:8:"Olge kained, valvake! Teie süüdistaja, kurat,
käib ringi nagu möirgav lõvi, otsides, keda neelata."
Teiste sõnadega kui keegi neelab kellegi, siis see, keda neelatakse,
satub neelaja sisemusse.
"Tema vastu seiske kindlalt usus, teades,
et neidsamu kannatusi on pandud kogema kogu kristlaskond maailmas."
Me peame vastu seisma kuradile ja kiusatustele.
Kõige tähtsam on keskenduda oma positsioonile Kristuses,
hoides oma silmad Jeesuse peal.
Kui ma keskendun Kristusele, ülistades Teda ja
mõeldes Tema peale, siis ma juba seisan pimedusele vastu.
Ma kasvatan endas olevat valgust, ning pimedus põgeneb.
Vaimulik sõjapidamine pole see, et me keskendume kuradile ja
siis muutkui aga sõitleme teda. Ei!
Me keskendume Jeesusele ning Issand ise sõdib meie eest,
see pole raske.
Jakoobus kiri räägib kiusatusse langenutest meile nii Jk 1:13:
Ärgu kiusatav öelgu:"Jumal kiusab mind!" Sest Jumalat ei saa kiusata kurjaga,
tema ise ei kiusa kedagi.
Pigem on nii, et igaüht kiusab ta enese himu, ahvatledes ja peibutades."
See on sellise uskliku puhul eriti tõeline, kes pole veel usus nii palju
kasvanud, et oleks oma vanale minale surnud.
Sellise uskliku liha mässab tema vastu, kiusates teda tugevalt.
Kuid Paulus ütleb kirjas galaatlastele 2:20:
"nüüd ei ela enam mina, vaid Kristus elab minus."
Paulus oli nõus iseendale surema.
Sellise inimese puhul ei kiusa tema liha enam teda selliselt,
nagu varem, sest temas olev Jumala vaim suretab tema liha.
Kuid vaenlane, kes tuleb lähedale, toob kaasa omad himud,
tahtes inimese liha taas üles äratada,
mõjutades inimest negatiivselt.
Jakoobuse 1:13:"Kui seejärel himu on viljastunud, toob ta ilmale patu,"
Kui me näeme, et inimene laseb selle kiusatuse sees olles
kurjuse endale kogu aeg lähemale, siis kurjus pääseb talle lähedale.
Kui kurjus pääseb inimese vaimuni, suudab ta liha kaudu
inimese mõistust kogu aeg mainpuleerida,
tehes seda inimese lihalike kalduvuste kaudu.
Kurjus tahab inimest moonada, nõnad et inimene oleks saatana moodi
ja Jumala tahte vastu.
Selletõttu pidagem meeles, et kuigi meil on kiusatusi,
on meie sisemine inimene ka kiusatustest sellest vaba.
Kuna 1 Johannese 3:9:"Ükski, kes on sündinud Jumalast, ei tee pattu,
sest Jumala seeme püsib temas ja ta ei saa teha pattu,
sest ta on sündinud Jumalast."
Uus sisemine inimene on sündinud Jumalast,
kuid vana kolmainsus, mis on neetud, tahab langeda ja teha koostööd
kuradiga, kui me teda ei valva.
Kui me siis langedes ei tee kohe meeleparandust,
tunnistades oma pattu ja paludes Taevaisalt andestust,
võib vaenlane selle patu abil meid sidumises hoida.
Meil tuleb langedes Jeesust appi hüüda.
Johannese 16:7 üleb Jeesus Püha Vaimu kohta järgmiselt:
"Kuid ma ütlen teile tõtt: teile on parem, et ma lahkun,
sest kui ma ei lahkuks, ei tuleks Lohutaja teie juurde,
aga kui ma ära lähen, siis ma saadan tema teie juurde."
Püha Vaim on kaitsja, ta on tugev kaitsja.
Kui me teeme pattu, siis räägib Püha Vaim kohe meie südametunnistusele,
et paranda kohe meelt, ära anna järgi, tunnista oma pattu,
Ma näitan sulle valgust, püsi Jumala tahtes.
Kui inimene teeb seda, siis Jeesuse veri eemaldab selle inimese patu
ja puhastab inimese.
Kuid kui inimene ei paranda meelt, vaid laseb kurjuse nö aknast sisse,
siis kurjus kinnitub inimesse, võimendab tema liha ja toob
sealt esile kõikvõimalikke sõltuvusi e sidumisi,
nõrgestades Jumala vaimu mõju inimese üle.
Kui nüüd see usklik on seotud, ei saa ta täituda Püha Vaimuga.
Selle tulemusena hakkab inimeses olev valgus kahanema,
kuid pimedus järk-järgult kasvama.
See põhjustab olukorra, et inimene on sattunud saatana meelevalla alla.
Püha Vaim näitab maailmale tõe patu, õigsuse ja kohtu kohta.
Püha Vaim näitab usklikule, kas ta on seotud või mitte.
Kas ta on deemoni poolt seotud, kas vaenlane valitseb ta mõistust?
Nii kaua kui vaenlane on väljaspool inimese sisemust,
saab ta inimesele saata vaid agressiivseid mõtteid,
himusid ning kiusatusi ja masendust.
Saatan võib ka inimeselt ära võtta tema innukuse.
Kristlane, kes pole innukas, ei taha palvetada, vaid on masendunud,
võib olla deemonliku sidumise all.
Jumal tahab inimest sellisest sidumisest vabastada.
Püha Vaim on kaitsja ja Nõuandja, palveta Tema poole.
Hüüa Issandat appi, nagu Jaakob, kes haaras Issanda inglist kinni,
öeldes, et ma ei lase sind enne lahti, kui mind õnnistad.
Uskliku jaoks peaks Jumala Sõna e Piibel iga päev avanema.
See on märk sellest, e Jumal õpetab meid Püha Vaimu kaudu.
Kuid usklik, kes on masendunud ja rusutud, ta võib olla vaenlase
poolt löödud, kes võtab ära tema sisemise energia ja rahu.
Selline inimene jääb nälga ja hakkab vaimselt närbuma.
Mõtleme selle peale, mida ütleb 1 Timoteose 3:6:
"Ta (koguduse ülevaataja) ärgu olgu ka vastpöördunu,
et ta ei läheks upsakaks ega langeks sama süü sisse kui kurat."
Kuradi süü on see, et ülbuse tõttu saab vaenlane liha üle kontorlli,
sisemiselt ja väliselt.
Väliste mõjutajate kaudu ei saa inimese meelt kontorllida,
vaid inimest saab kontrollida seestpoolt väljapoole,
läbi sisemiste südamemõtete ja selle kaudu kogu meelt.
1 Saamueli raamatu 16. peatükis räägitakse,
kuidas prohvet Saamuel võidis Taaveti järgmiseks Iisraeli kuningaks,
kuna Saul ei valvanud oma olukorda.
1 Saamueli 16:13:"Aga Issanda Vaim lahkus Saulist ja
üks kuri vaim Issandalt kohutas teda."
Seda võib mõista kahel viisil: Jumala vaim lahkus Sauli pealt,
või siis temast täielikult, nõnda et Saul kaotas oma pääste täielikult.
Usun, et Issanda võidmine lahkus temast, kuid Püha Vaim jäi ta juurde,
kuid Saul paadus oma patu tõttu oma südames üha enam.
Jumala on äärmiselt armuline ning osutas oma armulikkust ka Saulile.
Kuid Ta näitab meile ka seda, et kes süstemaatiliselt eirab Jumalat,
satub oma tegude tõttu lõpuks kurjuse sisse,
kurjade vaimude meelevalda.
Saulist sai paranoiline inimene, keda tänapäeval kutsutaks skisofreenikuks.
Ta kiusas Taavetit.
Siin 1 Saamueli 18. peatüki 10. salmis on üks huvitav koht.
Saul hakkas Taavetit kiusama, kes oli kuningaks võitud.
Taavetist sai Sauli sõjariistade kandja,
samuti mängis ta Saulile keelpilli, et Saulil oleks parem olla.
Kui Taavet mängis, täitis Jumala ligiolu telgi
ja kuri vaim lahkus Sauli juurest.
Kuid esines olukordi, mil kuri vaim oli võimsalt Sauli peal.
"Järgmisel päeval tuli kuri vaim Jumalalt võimsasti Sauli peale
ja ta märatses (NIV Piiblitõlge "ta prohveteeris") kojas:
Taavet mängis siis oma käega kannelt nagu alati, aga Saulil oli piik käes.
Ja Saul viskas piigi ning mõtles: "Ma naelutan Taaveti seina külge."
Kas pole mitte põnev, et Saul, kuigi teda valdas kuri vaim,
prohveteeris?
See räägib meile sellest, et ka kurjade vaimude all olev inimene
võib prohveteerida, kuna deemonid kasutavad tema vaimuande.
Jumal ei võta tagasi oma armuande ja kutsumist, ütleb Piibel.
Usklik, kes ei käi Pühas Vaimus ega valva oma olukorda,
siis kuri vaim võib ka kristlase peale tulla ja ta võib selles väes
mõelda, et see on Püha Vaim, kuid see pole seda.
Armuandide kasutamine pole võrdelises seoses inimese pühitsusega.
Me peame ise end läbi katsuma Jumala Sõna ja Püha Vaimu juhtimisel,
ning oma südametunnistuse hääle abil.
Jumala Püha Vaim on ustav, ja Ta näitab meile meie pattu,
meie peame vaid olema sõnakuulelikud,
pannes oma südametunnistust tähele.
Jakoobuse 1:1:"Ärgu kiusatav öelgu: "Jumal kiusab mind!"
Sest Jumalat ei saa kiusata kurjaga , tema ise ei kiusa kedagi.
Pigem on nii, et igaüht kiusab ta enese himu, ahvatledes ja peibutades.
Kui seejärel himu on viljastunud," st inimene langeb patu surve ees.
"toob ta ilmale patu, aga täideviidud patt sünnitab surma."
Kuula nüüd hoolega. Patt on täide viidud.
Nii kaua kui kurjus seob usklikku, püüab vaenlane takistada teda
meelt parandamast: et ta ei palvetaks,
loeks Piiblit ega võtaks vastu andestust ega
saaks Jumala üleloomulikku abi.
Uus sisemine inimene jääb nälga, liha jõud kasvab,
südametunnistuse hääl nõrgeneb ja vaigistatakse,
meeled hakkavad muutuma.
Süütunne väheneb ja selle tulemusena hakkab inimene oma patust
samamoodi mõtlema, nagu saatan mõtleb.
Seda tähendab meelte paadumine.
Nüüd kui inimene mõtleb patust samamoodi, nagu kurjus,
saab kurjus temasse e tema vereringesse ka siseneda.
Sest seda ta tahab, et ta saaks siseneda inimese verre,
et inimest kontrollida, ka patus oleva uskliku meeli,
täites selle inimese mõistuse kõrgistustega.
Kui sele usklik vabaneb ahelatest, võib kergesti teisi eksitada,
sest saatan juba valitseb tema meeli.
Ka nendes oukordades püsib sisemine inimene veatuna,
kuid nüüd ta jääb nälga, kuna kurjus valitseb inimest,
mitte valgus.
Jeesus ütleb, et inimene ei ela üksnes leivast,
vaid igast sõnast, mis lähtub Jumala suust.
Sellepärast vajame iga päev Jumala Rhema e ilmutuslikku Sõna,
mis toidaks meie sisemist inimest e meie vaimu.
Seetõttu ütles Jeesus Johannese 6:53:"Jeesus ütles neile:
"Tõesti, tõesti, ma ütlen teile, kui te ei söö Inimese Poja liha
ega joo tema verd, ei ole teie sees elu.
Kes minu liha sööb ning minu verd joob, sellel on igavene elu
ja mina äratan ta üles viimsel päeval,"
See sööma ja jooma tähendab kestvat olevikku e pidevat söömist.
Pidev kommunikatsioon Jumalaga.
Usklik, kelle meel on moondunud ning kes mõtleb patust teistmoodi,
kui ta vanasti mõtles, st et varem pidas ta midagi patuks,
kuid enam mitte, siis ta teeb teadlikult pattu.
Heebrealastele 10:26 ütleb:"Sest kui me tahtlikult teeme pattu pärast seda,
kui oleme õppinud tundma tõde,
siis ei ole enam ohvrit pattude eest,"
Tahtlik patustamine tähendab, et mingis etapis tunnistas kristlane,
et teatud tegu on patt, kuid siis ületas selle künnise ja mõtles,
et ta võib küll niimoodi käituda, et otsustan, et see polegi patt.
Niimoodi pilkab usklik inimene Jeesuse verd ning
tallab Jumala armul, paadudes järk-jägult oma südames.
Kurjus võtab tasahilju tema elus maad.
Püha Vaimu pilkamine on lõplik südame paadumine.
Inimene, kes on sellises olukorras, võib vahest teha ka surmapattu.
Surmapatu tegemine tähendab seda, et inimene loobub teadlikult Jumalast,
ta ei otsi Jumalat, vaid loobub Temast.
1 Johannese 3:19:"Sellest me tunneme, et oleme pärit tõest.
Ja me võime kinnitada tema ees oma südant,
et olgu mis tahes, milles meie süda meid süüdistab, Jumal on
siiski meie südamest suurem ja tema teab kõik."
Kui meie süda meid süüdistab, siis Jumala vaim näitab meile,
kas selleks on ka põhjust.
Mida rohkem me Piiblit tunneme, seda kergemini tunneme ära,
kas see süüdistus on asja eest, või mitte.
Selline inimene, kes on Püha Vaimu pilganud, on teadlikult Jumalale
selja pööranud ning loobunud otsimast Jumalat.
Püha Vaimu pilge pole üks eraldiseisev tegu ega öeldud sõna
või ühekordne pattulangemine, vaid see, kui järk-järgulise paadumise
ja patustamise tulemusena Püha Vaim lahkub inimese pealt ja tema elust.
Siis saab kuri vaim inimesse siseneda.
Teame, et Saul tegi lõpuks enesetapu, ta pöördus ka nõia poole.
Ta võttis ühendust otse saatanaga ega parandanud meelt,
kuigi Jumal andis talle mitu võimalust meelt parandada.
Ühel korral pääses Saul üle noatera, kui ta ajas Taavetit taga.
Piibli algtekst ütleb, et Saul võttis end paljaks ja prohveteeris kogu öö.
Jumal armastas teda nii palju, et Ta kutsust teda tagasi enda juurde,
täites teda aeg-ajalt enda vaimuga.
Kuid Saul tõrjus Jumalat uuesti ja uuesti, summutades südametunnistust.
Vaenlane on kaval, kuid Püha Vaim on vägev kaitsja.
Jumal on kannatlik ning kutsub meid jätkuvalt meeleparandusele.
Peame meeles pidma, et kurjad vaimud, hingehaavad ja patt
tahavad inimest valitseda tema lihaliku loomuse kaudu.
Kus on pattu, seal on ka kurjad vaimud ja ka haavad.
Selletõttu peame parandama oma pattudest meelt.
Kui kurjad vaimud on inimese meele selliselt vallutanud,
et ta ei kontrolli oma mõistust, siis tuleb sellest inimesest need
kurjad vaimud välja ajada.
See inimene vajab vabanemist Jeesuse nimel.
Ta ei suuda enam meelt parandada, vaid on kurjade vaimude valitseda.
On olemas ka haavu, mis võivad tulla alates lapsepõlvest: pettumused,
solvumine, isa -või emapoolne hülgamine, ärakasutamine,
õnnetused ja muud.
Need asjad põhjustavad inimestes patust reaktsiooni ehk
kibedust ja valusaid mälestusi, masendust.
Need haavad vajavad hingehoidu, patust tuleb teha meeleparandus.
Selleks kõigeks saab Piibli õpetuse kaudu jõudu,
sest vaid Jumala Sõna tõde vabastab inimese pimeduse ahelatest.
Jeesus tahab inimest täielikult tervendada.
Seetõttu saab kurjadest vaimudest vabaneda, patust meeleparanduse
kaudu pöörduda ning hingehaavadest terveneda.
Jumal annab koguduses nendele asjadele täieliku ravi,
sest Jumal tahab anda meile täielikku tervist.
Kõik need kolm: deemonid, patt ja hingehaavad puudutavad vaid liha
e välist inimest. Sisemine uus inimene on neist asjust täiesti vaba.
Järgmises ehk 7. õpetussaates siirdume teooriast praktikasse.
Käsitleme mõistusekõrgistusi ning erinevaid needusi ja seda,
kuidas neid Kristuses lammutada.
Õnnistusi sulle!
Õpetus: Markku Veilo Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin