VABASTAV UUESTISÜND
Tänases saates räägime uuestisündinud kristlase
uuest positsioonist Kristuses.
Püüame ka Piibli abil selgitada, kui palju on personifitseeritud kurjusel
meelevalda kristlase elu üle.
Loomuliku inimese tragöödia on see, et ta kuulub loomu poolest
pimeduse kuningriiki.
Ta on sündinud pärispatu sisse.
Kuigi väike laps on veatu, kui ta sünnib, siis teda ümbritsev
keskkond hakkab teda negatiivselt mõjutama.
Ta ei sünni koos Püha Vaimuga, vaid tema veatus ja puhtus
määrdub teda ümbritseva keskkonna mõjul.
Roomlastele 3:10 ütleb:
"nõnda nagu on kirjutatud: "Ei ole õiget, ei ühtainsatki,
ei ole mõistjat, ei ole Jumala otsijat.
Nad kõik on kaldunud kõrvale, üheskoos kõlbmatuks muutunud,
ei ole, kes teeb head, ei ühtainsatki."
Siin räägib Piibel meile loomulikust inimesest.
Loomulik inimene mõtleb, nagu humanismgi, et inimene on hea,
et keskkond on teinud ning teeb teda kurjaks.
Kuid keskkond teeb inimese kurjaks sellepärast,
et inimene on juba temas oleva pärispatu tõttu kuri.
Kuid Jumal tahab teha inimese jälle heaks muuta e parandada.
Väike laps, kes kasvab selle pimeduse keskel,
aktsepteerib lõpuks patu, mis tema ümber on.
Ta hakkab täituma sellesama patuga.
Tema hoiakud ja motiivid muganduvad selle maailma sarnaseks.
Selle tulemusena saab kurjus konkreetse isiku näol tema üle väe.
Uuestisünni tulemusena saab inimesest uus loodu Kristuses.
Ta liigub pimeduse kuningriigist valguse kuningriiki.
Sellepärast on uus loodu Jeesuses Kristuses täiesti uus positsioon.
Meie uus positsioon Kristuses tagab kaitse kurjuse ja pimeduse
vägede vastu.
Kristlase jaoks on nr 1 ehk kõige tähtsam selgitada,
milline on tema positsioon ja autoriteet Jeesuses Kristuses.
Millised õigused kuuluvad Jumala lapsele?
Mis kõik kuulub nüüd isikule,
kes on sündinud Taevakuningriigi kodanikuks?
Koloslastele 1:12-13:
"tänades Isa, kes teid on teinud kõlblikuks osa saama
pühade pärandist valguse riigis,
kes meid on kiskunud välja pimeduse meelevallast ja
asetanud oma armsa Poja kuningriiki,"
Meid on päästetud pimeduse meelevalla alt ja
tõstetud uuestisünni kaudu Jeesuse meelevalla alla.
See on suur muutus inimese jaoks.
Kuid miks ei vabane kõik uuestisündinud inimesed
otsekohe patu harjumustest ja deemonite meelevallast?
Piibel ju ütleb:"Kui keegi on Kristuses, siis ta on uus loodu,
vana on möödas, vaata, uus on tekkinud!"
Miks siis kogevad paljud inimesed oma endise elu patte,
suutmatust Piiblit lugeda, igasugu kiusatusi ja patu tõmmet?
Mõni mõtleb, et kas ma olen üldse päästetud, kui mul on nii palju
kiusatusi ja ka võitlus patuga?
Mõned inimesed võib-olla isegi ütlevad sulle,
et sinus pole veel suuri muutusi toimunud, mis sest,
et oled usule tulnud.
Selle kohta on erinevaid arvamusi.
Mõned väidavad, et kui inimene ei vabane kohe kõigist
deemonlikest rõhumistest peale päästetud saamist,
siis see tähendab, et ta ei saanudki tegelikult päästetud.
Mõttemudel on see, et kui inimene tuleb usule,
siis kõik kurjad vaimud lahkuvad inimesest momentaalselt
ning ta on täielikult Kristuse oma.
Praktika näitab aga midagi muud.
Inimene pole oma meeltelt veel puhas,
vaid seal on palju vanu väändunud mõttemalle ja patuseid harjumusi,
mida Piibel nimetab mõistuse kõrgistuseks.
Inimesel on mitmeid mõtteid, harjumusi ja soove ning motiive,
mis on täiesti Jumala tahte vastased.
Selletõttu on olemas ka teine teooria, mille kohaselt
inimese vabanemine on järk-järguline protsess.
Ta ei vabane peale uuestisündimist kohe kõigist deemonitest,
vaid siis, kui meel uuendatakse ja mõistuse kõrgistused langevad,
saab inimene vabaks.
Sellest räägime tänases saates.
Lugesime seda juba, kuid kordan veel üle Apostlite tegude 8. ptk.
Jutt on Samaaria linna ärkamisest ja nõid Siimona usule tulekust.
Kui inimene on olnud väga sügaval patu sees: saatanakummardaja,
mingis sõltuvuses, ükskõik millises, siis tema teekond sealt
pimeduse tunnelist välja on palju pikem, kui nö nimekristlase oma.
Nimekristlane võib-olla elas täiesti tavalist ja normaalset elu,
ilma eriliste pattude ega sidumisteta.
Tal võib olla kergem vabaneda oma pattudest ja endisest eluviisist.
Kui inimene on olnud väga seotud ning ahelates,
on tema teekond vabadusse pikem.
Muidugi võib ja saab Jumal inimese ka momentaalselt kõigest vabastada:
ropendamisest, erinevatest sõltuvustest, alkoholismist
ja suitsetamisest.
See võib juhtuda, kuid kõikidel nii ei lähe.
Mõned inimesed peavad aastaid võitlema sõltuvuste,
erinevate sidumiste ja halbade mõtetega.
Siimon on hea näide sellest.
Ta oli olnud sügaval nõiduses, kus teda valitsesid pimeduse jõud.
Mida sügavamal kurjuses on inimene, seda tugevamas deemonite
haardes e vaimses orjuses ta on.
Siimon oli läinud nõiduse kaudu deemonlike jõudude sisse,
tal oli deemonlik meelevald panna asju sündima.
Kui ta nüüd sai kristlaseks ja ta ristiti,
siis Piibel ütleb, et Peetrus ja Johannes palvetasid
päästetud saanute eest, et nad saaksid endale Püha Vaimu väe.
Siimon jälgis, kuidas Peetrusel ja Johannesel on vägi ja autoriteet
taevast panna asju sündima.
Siis, kui need mehed käskisid millelgi juhtuda, siis see juhtus.
Siimon näeb, kuidas inimesed saavad täis Püha Vaimu ning
teeb ettepaneku osta endale sedasama vaimuandi raha eest.
"Aga Peetrus ütles talle:"Hävigu su hõbe koos sinuga,
et sa arvad Jumala andi saavat raha eest!"
Peetrus käsib Siimonal parandada meelt ja pöörduda oma kurjusest.
"Sest ma näen sind olevat täis kibedat sappi ja ülekohtu köidikus."
Võime muidugi mõelda, et Siimon ei sündinudki uuesti või et temas
olid kurjad vaimud ja ta polnud täielikult Kristusele alistunud.
Kuid Filippus uskus, et Siimon oli siiralt meelt parananud,
kuna ta ristis Siimona Jeesuse Kristuse nimesse.
Siit võib teha järelduse, et kõik inimesed, kes sünnivad uuesti,
ei vabane momentaalselt kõigest patust ja kurjast oma elus.
Paulus ja algkogudus tundis uuesti sündinud inimese
kaheks jagunemise saladust.
See saladus on suur ja see on sisemine ja väline inimene.
Kreekalik inimkäsitlus muutis inimese kolmainsuse kahemõõtmeliseks.
Kreeklased mõtlesid, et vaim ja hing on ülev, ihu maine ja madal.
Usun, et lõpuaja usklikudki on hakanud mõtlema,
et liha mõiste all peab Piibel silmas vaid füüsilist ihu.
Kuid Piibel seda ei õpeta.
Piibel mõtleb liha alla inimese terviklikku kolmainsust,
tema vana loomust ja vana välist inimest.
1 Moosese 6:3:"Aga Issand ütles: "Minu Vaim ei pea igavesti
jääma inimesse, sest ta on ikkagi ainult liha."
Jumal ütleb siin, et inimene on liha. Inimene on kolmainsus.
Seetõttu tähendab liha vaimu, hinge ja ihu,
mitte ainult inimese füüsilist keha.
On hea jätta see meelde.
Uuesti sündides jaguneb inimese kolmainsus kaheks.
1 Moosese 15. ptk on huvitav seik, kus Issand teeb Aabrahamiga lepingu.
Kui vana lepingu ja Vana Testamendi ajal tehti inimeste vahel leping
või inimese ja Jumala vahel, nagu siin toimus,
siis Jumal ütles Aabrahamile nii: ""Too mulle kolmeaastane mullikas,
kolmeaastane kits,
kolmeaastane jäär ja turteltuvi koos lennuvõimelise pojaga."
Ja ta tõi temale kõik need, lõikas need keskelt lõhki
ja pani vastavad pooled vastakuti;
aga lindusid ta ei lõiganud lõhki."
Leping on heebrea keeles berith, mis tähendab lõikamist ja lõhestamist.
See on huvitav selletõttu, et need, kes lepingu tegid,
käisid tavaliselt pooleks lõigatud ohvri poolte vahelt läbi.
Kui Jumal tegi lepingu Aabrahamiga, siis juhtus s 17 järgmine asi:
"a kui päike oli loojunud ja kui oli pime, siis nähti suitsevat küpsetusahju
ja tuleleeki, mis nende lõigatud tükkide vahelt läbi käis."
Jumal osutas tule kaudu seda, et Tema kinnitab selle lepingu.
Tema Püha Vaimu tuli kinnitas Aabrahamile lepingu,
et ka tema elus oli toimunud sisemine kaheks jagunemine.
Aabrahami sees oli uus sisemine inimene ja vana välimine inimene.
Vana väline inimene on pimeduse maailmas ja
uus sisemine inimene on valguse kuningriigis.
Piiblis on mitmeid näiteid sellest, et kolmainsus jaguneb kaheks.
Vana väline inimene on vaim, hing ja ihu,
kuid ka sisemine uus inimene on vaim, hing ja ihu.
Kuna liha on kolmainsus, vaim on samuti kolmainsus.
Efeslastele 4:17:"Ma ütlen seda nüüd ja tunnistan Issandas,
et keegi teist ei elaks enam nii, nagu paganad elavad oma tühises meeles,
olles oma mõtlemisega sattunud pimedusse ning võõrdunud
Jumala elust neis oleva teadmatuse ja südame paadumuse tõttu.
Nende tunnetus on nüristunud ja ja nad on loovutanud end kõlvatusse
tegema ahnelt kõike roppust.
Teie ei ole aga niimoodi Kristust tundma õppinud, kui te üldse
olete temast kuulnud ja temas õpetatud, nii nagu tõde on Jeesuses.
Teil tuleb jätta oma endise eluviisi poolest vana loomus,"
Siin ei räägita vaid inimese kehast, vaid kogu olemusest e kolmainsusest.
"kes laostub petlike himude käes,"
Vana väline inimene e liha kuulub pimeduse kuningriiki,
kuid uus sisemine inimene on uuesti sündinud valguse kuningriiki.
2 Korintose 4:16 räägib sellest: "Seepärast me ei tüdi,
vaid kuigi meie väline inimene kulub,
uueneb seesmine inimene ometi päev-päevalt."
Jumal on teinud meiega lepingu.
Oleme uuesti südndinud, meie sees on Püha Vaim.
Oleme täielikult uus loodu ja uus olend, uus kolmainsus,
kes kõlbab otsekohe taevasse.
Piibel räägib meile Koguja raamatus King Jamesi piiblitõlkes nii:
"Targa süda on tema paremal pool, albi süda on tema vasakul pool."
1938. aasta soomekeelne Piibel: "Targa süda veab teda paremale,
albi süda vasakule."
Igal juhul on see huvitav salm King Jamesi tõlkes.
Sisemine inimene on siis Kristusega koos üles tõusnud.
Kristuse võim ja vägi minu üle on kehtiv.
Väline inimene on jällegi Kristusega koos surnud, vana inimene.
See tähendab kristlase positsiooni mõttes seda, et patu võim minu üle
on surnud, mis sest, et mu liha on ikka veel minus olemas.
Liha võim minu üle on surnud.
Kõik noored usklikud ei mõista kohe seda,
kuid tõde teeb meid vabaks.
Kui hakkad aina rohkem mõistma oma uut positsiooni Kristuses,
siis on see suur relv vaenlase rünnaku ja pimeduse väe vastu.
Tal pole enam meelevalda minu uue sisemise inimese üle.
Rm 6., 7. ja 8. ptk on ehk Piibli ühed raskesti mõistetavamad salmid.
Kuid kui sa, vaataja, mõistad inimese kaheks lõhestumist,
siis on need salmid väga lihtsad.
Roomlastele 6:3:"Kas te siis ei tea, et kes me iganes oleme Kristusesse
Jeesusesse ristitud, oleme ristitud tema surmasse?
Me oleme siis koos temaga maha maetud ristimise kaudu surmasse,
et otsekui Kristus on äratatud üles surnuist Isa kirkuse läbi,
nõnda võime ka meie käia uues elus."
Siin räägitakse uuele inimesele.
"Sest kui me oleme kasvanud kokku tema surma sarnasusega,
siis võime seda olla ka ülestõusmise sarnasusega,"
See räägib meie uuest positsioonist Kristuses.
Meis on toimunud kõik see, mis on juhtunud Jeesusega.
Ta on tõusnud surnuist, olles Kristus, Ihu Pea.
Meie oleme Tema ihu liikmed.
Meie uus sisemine inimene on üks taevase Kristuse ihuga ja pühadega,
kes on juba oma võidujooksu lõpetanud.
Meie sees olev uuesti sündinud vaime kolmainsus, seda näeb Jumal.
Meie vaim on asetatud taevastesse paikadesse,
nagu kiri Efeslastele 2:6 räägib.
Kuid meie väline inimene, mida Piibel nimetab lihaks,
inimesed näevad seda ja võivad öelda, et sa pole küll muutunud!
Käitud ka samamoodi!
Kuid kui inimene on noor usklik, siis ta vajab aega,
et sisemiselt kasvada.
Kuid Jumal näeb südamesse ja Ta näeb, et seal on uus kolmainsus.
Roomlastele 6:6 jätkab:
"teades, et meie vana loomus on koos temaga löödud risti,
et see patune ihu kaotataks, nii et me kunagi enam ei orjaks pattu.
Sest kes on surnud, see on patust vabaks mõistetud.
Kui me oleme aga surnud koos Kristusega,
siis usume, et me ka elame koos temaga,
teades, et Kristus, olles üles äratatud surnuist, enam kunagi ei sure;
surm ei valitse teda enam,"
Surm ei valitse Jeesust ega sind, kui sa oled Jeesuse oma
südamesse vastu võtnud.
Sa oled uus loodu, uus inimene!
Surm võib patu kaudu aga valitseda meie uut välist inimest.
Ja selles ongi küsimus.
"sest mis ta suri, seda ta suri patule üks kord ja alatiseks,"
aga mis ta elab, seda ta elab Jumalale."
Meie sisemine inimene elab nüüd vaid Jumalale.
See tõde on imeline ja ma loodan, et see avaneb ka sulle,
nõnda et saa saad täieliku Kristuse vabaduse sisse.
Roomlastele 7. peatükis rõhutab Paulus, et pattu ei tee enam mina,
vaid patt, mis minus elab.
Kuidas saab ta pattu sedasi välistada?
See on võimalik ainult nii, et ta mõistab, et tema tõeline identiteet
on sisemine uus loodu ja mitte väline inimene, keda teised näevad.
See pole minu identiteet.
Minu identiteet on peidus minu südames,
kuna ma olen uus loodu, Jumala laps.
Uus loodu on kolmainsus: vaim, hing ja ihu.
Uus loodu on terviklikult uus loodu, mitte vaid uuestisündinud vaim
ning et ihu ja hing oleksid ikka veel pimeduses, ei!
Vaid inimene on justkui kaheks lõhestunud ning täielikult uus.
Uus loodu on valmis tõusma taevasse, kui ma peaksin nüüdsama surema.
Mu väline mina jääks siia maha ja sureks. Uus loodu läheks taevasse.
Paulus kirjutab kirjas roomlastele 7:14:
"Ma tean küll, et Seadus on vaimulik, mina aga lihalik, müüdud patu alla."
Siin ta räägib lihast e välimisest inimesest.
"Ma ei mõista ju, mida ma teen: sest ma ei tee seda, mida tahan,
vaid ma teen, mida vihkan.
Kui ma aga teen, mida ma ei taha, siis ma möönan, et Seadus on hea.
Nii ei tee seda enam mina, vaid patt, mis minus elab."
See väline inimene minus on patune, kes teeb pattu.
"Ma tean ju, et minus - see tähendab minu loomuses - ei ole head.
Tahet mul on, aga head teha ma ei suuda.
Sest head, mida ma tahan, ma ei tee, vaid paha, mida ma ei taha, ma teen.
Kui ma aga teen seda, mida ma ei taha, siis ei tee
seda enam mina, vaid patt, mis elab minus."
See ei tähenda seda, et kui sa lähed panka röövima,
siis sa võid öelda:"Seda ei tee mina, vaid patt, mis minus elab!"
Vaid sinu uus sisemine inimene on vaba!
Kuid me peame enda tegude eest vastutama.
"Niisiis, tahtes teha head, leian seaduse, et mul on kalduvus teha kurja."
Kuri kalduvus on minus nii kaua, kuni selles kehas elan,
kuid rist on välise inimese jaoks.
Peame mõistma, et inimese lõhestumine vana ja uue olemise
vahel on reaalne.
Paulus kirjutab:"oma liikmetes näen aga teist seadust, mis sõdib vastu
minu mõistuse seadusele ja aheldab mind patu seadusega,
mis on mu liikmetes."
See kaheks jagunemine on see, mida Jeesus märkas Peetruses ning
mida ka Peetrus ise teravalt koges.
Matteuse 16. peatükis tuleb see eriliselt välja.
Matteuse 16:14:"Kui siis Jeesus tuli Filippuse Kaisarea aladele,
küsis ta oma jüngritelt: "Kelle ütlevad inimesed Inimese Poja olevat?"
Aga nemad kostsid: "Mõned ütlevad Ristija Johannese,teised aga Eelija,
teised aga Jeremija või ühe prohveteist."
Tema küsis neilt: "Aga teie, kelle teie ütlete minu olevat?"
Siimon Peetrus kostis: "Sina oled Messias, elava Jumala Poeg."
Jeesus vastas talle: "Sa oled õnnis, Siimon, Joona poeg,
sest seda ei ole sulle ilmutanud liha ja veri, vaid minu Isa, kes on taevas."
Peetrus sai siin Pühalt Vaimult ilmutuse:
"Ma tean, kes Sa oled! Oled Kristus, elava Jumala Poeg!"
Püha Vaim valgustas Peetruses olevat uut inimest.
Selle tulemusena ütles Jeesus Peetrusele:
"Sina oled Peetrus ja sellele kaljule ma ehitan oma koguduse,
ja põrgu väravad ei saa sellest võitu."
Sellele ilmutusele, mille sa just, Peetrus, praegu said,
sellele Rhemale ehk ilmutuslikule sõnale, mille Püha Vaim sulle andis,
et sina, Jeesus oled elava Jumala Poeg,
sellele Kaljule ehitan ma oma Koguduse.
Tunne Jeesust Kristust ja oma positsiooni Kristuses,
nii et sinu elu ja sisemus ehitatakse teadmisele ja elule,
mida Püha Vaim annab.
Kuid see lugu ei lõppe veel sellega.
Järgmine pööre selles loos näitab, et Peetruses elas ka liha.
Jeesus jätkab:"Ma annan sulle taevariigi võtmed,
ja mis sa iganes kinni seod maa peal,
see on seotud ka taevas, ja mis sa iganes lahti päästad maa peal,
see on lahti päästetud ka taevas."
Loeme edasi salmis 21:"Sellest ajast peale hakkas Jeesus
oma jüngritele selgitama, et ta peab minema Jeruusalemma ja
palju kannatama vanemate ja ülempreestrite ja kirjatundjate poolt
ning tapetama ja kolmandal päeval üles äratatama.
Ja Peetrus viis ta kõrvale ning hakkas teda hoiatama:
"Jumal hoidku, Issand! Ärgu seda sulle sündigu!"
Tema aga pöördus ja ütles Peetrusele:"
Paljud inimesed tõlgendavad seda kohta niimoodi,
et Jeesus räägib kuradiga, kuid minu Piibel räägib,
et Jeesus kõneleb Peetruse ja mitte saatanaga.
"Tagane, vastupanija! Sa oled mulle kiusatuseks, sest sa ei mõtle Jumala,
vaid inimese viisil."
Peetrusel olid välise inimese mõttekõrgistused,
selle maailma inimese mõttemaailm, mida ta omas enne päästetud saamist.
Need mõtted olid Kristusevastased, saatanlikud mõtted.
Tal olid mõistuse kõrgistused ning vaenlane valitses nende kaudu teda.
Selletõttu rääkis Jeesus nii Peetrusele kui ka saatanale:
"Tagane, vastupanija! Sa oled mulle kiusatuseks,
Siis Jeesus ütles oma jüngritele: "Kui keegi tahab käia minu järel,
siis ta salaku oma mina ja võtku oma rist ja järgnegu mulle!"
Liha ei taha mitte kunagi end salata.
Vana inimene ei taha end salata, vaid oma elu ise valitseda.
Kuid Jeesus ütles, et me peame oma risti võtma ja end salgama.
Surgu oma tahtimistele, oma tahtele, himudele, oma eluplaanidele.
"Sest kes iganes tahab päästa oma elu, kaotab selle,
aga kes iganes kaotab oma elu minu pärast, leiab selle. "
Minus elab ikka veel patt ehk liha.
See liha on aktiivses kontaktis saatanaga e kurjusega.
Selletõttu ütleb Roomlastele 7:20: "Kui ma aga teen seda,
mida ma ei taha, siis ei tee seda enam mina,
vaid patt, mis elab minus. "
Me oleme kahe riigi kodanikud.
Meie väline inimene on siin maal oleva pimeduse kuningriigi kodanik.
Meie sisemine inimene on taevariigi kodanik,
me oleme juba Jumala lapsed ja kõlbavad taevariiki.
Soomlaslikku kristlikku kultuuri kuulub inimese pahede esile toomine.
Vana inimese rõhutamine, mis kuulub ristile.
Kuid see pole enam meie identiteet!
Me ei pea seda rõhutama, vaid Kristust, kes on me kirkuse lootus.
Kristus minus on mu uus identiteet.
Mina olen Jumala laps.
Mitte madu või saatanlik pool minus pole Jumala laps, vaid uus pool.
Uus loodu minus!
Selletõttu kuulub väline inimene ristipuule surma.
Roomlastele 8 räägib selles nii:"Nii ei ole nüüd enam mingit hukkamõistu
neile, kes on Kristuses Jeesuses.
Sest elu Vaimu seadus Kristuses Jeesuses on
vabastanud su patu ja surma seadusest.
Sest seda, milleks Seadus oli võimetu,
kuna see oli jõuetu inimloomuse tõttu,
on teinud Jumal, kes mõistis patu inimeses surma,
läkitades oma Poja patuse loomuse sarnasuses ja patu pärast,
et Seaduse nõuded oleksid täidetud meis, kes me ei käi
oma loomuse, vaid Vaimu järgi.
Sest need, kes elavad loomuse järgi, mõtlevad lihalikke mõtteid,
kes aga Vaimu järgi, need Vaimu mõtteid."
Kui usklik on väga lihalik ega käi vaimus,
siis teda valitseb veel liha.
Kuid vaimulik inimene, kes tunneb oma positsiooni Kristuses,
armastab Kristust ja tahab Temas püsida, Temal on vaimu mõtteviis.
"Sest lihalik mõtteviis on surm, Vaimu mõtteviis aga elu ja rahu;"
Piibel ütleb, et kui vaatame uut loodut, on siin lepingukaare värvid.
Näeme, et lepingukaar, mis oli ka Jeesuse ümber,
on ka uue loodu ümber ning vaimne maailm näeb seda.
Kuid vana e välist inimest ümbritseb selline must vaimuväli,
kuna liha on ka kolmainsus ja on patu meelevalla all.
Liha pärast e vana inimese pärast peame me võtma iga päev oma risti,
et meie vana mina ja selle ihu sureks ja oleks nõus surema.
Meie keha kõduneb pattulangemise tagajärjel tulnud needuse mõjul,
kuludes iga päev.
Aeg teeb oma tööd Jumala kasuks, nõnda, et kui me vananeme,
siis meie ihu hakkab surema.
Ka niimoodi töötab aeg meie kasuks.
Kuid ka vaim suretab meis olevat liha ja hingelisust,
vana olemist, mis vana inimest ümbritseb.
Oleme neid asju varasemates saadetes käsitlenud.
Kui sa pole meie eelmise nelja saatega tuttav,
julgustan sind neid vaatama aadressil www. tv7.ee arhiivist.
See saatesari on üles ehitatud nii, et järgnevad saated
toetuvad eelmistele osadele.
Rm 8:6:"Sest lihalik mõtteviis on surm, Vaimu mõtteviis aga elu ja rahu;
seepärast et lihalik mõtteviis on vaen Jumala vastu,
sest ta ei alistu Jumala Seadusele ega suudagi seda."
Ka kristlases on tema liha tõttu lihalik meel,
mis tahab iga päev esile tulla, kui me ei võta iga päev oma risti.
See liha mõtteviis seisab automaatselt Kristusele vastu,
kui me ei alista teda. See suretab sisemist inimest.
Kui sa käid Kristuses, palvetad ja otsid Jumalat,
kes on sinu jaoks nr. 1, siis Jumala vaim sinus suretab liha.
See väline inimene hakkab siis kõrvale astuma ning
sisemine inimene tuleb erilisel viisil esile.
Seetõttu on meis juba kuulekas pool, kes istub taevatroonil ning
temal on vaimu mõtteviis, mis on vaba patu ja surma seadusest.
Elu vaimu seadus on meie vaimu tõstnud surma seadusest ellu,
uute seaduste alla.
Vana inimene kuulub jätkuvalt patu ja surma seaduse alla.
Sellepärast vajamegi risti, et liha mõtteviis sureks.
Sest liha mõtteviis on mässav mõtteviis ja toob surma.
Seetõttu peame oma risti kandma, et liha mõtteviis ei domineeriks meid.
Liha mõtteviis mässab igal moel Jumala vastu:Jumala Sõna vastase
suhtumise, mõtete ja motiivide kaudu.
Roomlastele 8:12: "Niisiis, vennad, et me oleme küll võlglased,
kuid mitte oma loomusele, et peaksime loomuse järgi elama.
Sest kui te oma loomuse järgi elate, siis te surete;
kui te aga Vaimu abil ihu teod suretate, siis te elate.
Sest kõik, keda iganes Jumala Vaim juhib, on Jumala lapsed."
Jumala vaim juhib Jumala lapsi, suretades meis olevat vana inimest,
kui oleme nõus oma risti võtma ja otsima Teda ning käima vaimus,
elades Jumala ligiolus.
Sõbrad, me oleme kahe maa kodakondsed,
meie uus identiteet on Kristuses Jeesuses.
See identiteet Kristuses on kõige võimsam relv pimeduse vastu.
Kirjas heebrealastele 4:12 öeldakse nii:
"Sest Jumala sõna on elav ja tõhus ja vahedam kui ükski kaheterane mõõk
ning tungib läbi, kuni ta eraldab hinge ja vaimu,
liigesed ja üdi, ning on südame meelsuse ja kaalutluste hindaja."
Jumala Sõna, tulles meie ellu, lõikab meid Seaduse ja armu kaudu.
Jumala Sõna on kaheterane mõõk.
See toob meie ellu Seaduse e käsud liha tõttu,
armastuse ja armu vaimu e sisemise inimese pärast.
Jumala Sõna jaotab meid täielikult kaheks,
justnagu Saalomon ütles kahele prostituudile:"Tooge mõõk
ja raiuge laps pooles, üks pool andke ühele ja teine pool teisele,
kes väidab end lapse ema olevat."
Selles Saalomoni loos tuli muidugi tõde päevavalgele ilma mõõgata,
kuid tõde ei tule meie sees avalikuks ilma mõõgata.
Jumal tahab oma mõõgaga eraldada meid kaheks,
et hing eraldataks hingest, vana vaim uuest vaimust
ning vana keha uuest kehast.
Me saame uue ülestõusmise ihu.
Meis on kaks täiesti erinevat poolt: üks on täiesti puhas pool,
kuid teine vajab kogu aeg Jeesuse vere puhastavat väge.
Oma liha tõttu ma langen pattu, mitte oma uue inimese tõttu,
kes teeb kõik Jumala tahte kohaselt, olles osa kogudusest-Kristuse Ihust.
Sellest räägib Piibel 1 Peetruse 1:3:"Kiidetud olgu Jumal,
meie Issanda Jeesuse Kristuse Isa, kes oma suurest halastusest on meid
uuesti sünnitanud elavaks lootuseks Jeesuse Kristuse ülestõusmise
läbi surnuist,"
Pane tähele järgmist salmi!
"kadumatu ja rüvetamatu ja närtsimatu pärandi saamiseks,"
See pärand on juba nüüd minu sees.
"kadumatu ja rüvetamatu ja närtsimatu pärandi saamiseks,
mis on taevas talletatud teile,"
Mõtle, et see on taevas meie jaoks talletatud!
Kuid Efesose kiri ütleb, meid on juba tõstetud taevastesse paikadesse
läbi vaimu olemise Kristuses Jeesuses.
Mu sisemine inimene on juba taevas e ta on puhas kogu aeg,
sellel on uue lepingu kaar ümber, märgiks, et mind on lunastatud.
Kuid minus on ka räpane pool.
2 Korintose kiri 7:1 ütleb selle räpase poole kohta nii:
"Armsad, et meil nüüd on niisugused tõotused, siis
puhastagem endid ihu ja vaimu kogu rüvedusest,
täiustades oma pühadust Jumala kartuses."
Kui vaid vaim sünniks uuesti ja vaid hing ja ihu oleksid saastunud,
nagu meile traditsiooniliselt on õpetatud,
siis miks käsib see kirjakoht end puhastada vaimu ja ihu rüvedusest?
Kuid vaim on ju puhas?! Ei! Jumala Sõna mõõk on meid kaheks jaotanud.
Meil on vana hing, vaim ja ihu ning me peame puhastama end ihu ja
vaimu kogu rüvedusest,
"täiustades oma pühadust Jumala kartuses."
On imeline mõelda sellele!
Kui sina oled andnud oma elu Jeesusele, on sul üks pool,
mis on kogu aeg puhas.
Kui sa langed, siis see pool ei määrdu.
Kui sina oled reeturlik või ebatruu, on Jumal siiski ustav.
Su sisemine inimene ei määrdu, küll aga määrdub väline inimene.
Kui sa langed ja teed pattu, siis tuleb tegutseda Piibli alusel,
lähtudes 1 Johannese 1:9:"Kui me oma patud tunnistame, on tema ustav ja õige,
nõnda et ta annab andeks meie patud ja puhastab meid kogu ülekohtust."
7. salmis ütleb see kirjakoht: "Aga kui me käime valguses,
nõnda nagu tema on valguses, siis on meil osadus omavahel
ning Jeesuse, tema Poja veri puhastab meid kogu patust."
Patt on välises e vanas inimeses, kes vajab Jeesuse puhastavat verd.
Kuid sisemine uus inimene on saanud kõik patud andeks.
Tegelikult on sisemine uus inimene nii uus, et ta pole kunagi
pattu teinudki.
Meie väline inimene vajab pattude ülestunnistamist, Jeesuse vere
puhastavat väge ning andestust.
Väline inimene vajab igapäevast meeleparandust, suremist lihale
ja iseendale, et sisemine uus inimene võiks koos Jeesusega elada.
See paneb minu vaimu rõõmustama, kuna see tähendab, et ma olen
Jumala ees kogu aeg puhtaks tehtud ja valmis taevasse minema.
Kui ma langen pattu, siis on see minu väline inimene.
Kuid siin on teisi asju, mida peame tähele panema.
Asi pole veel täielikult lahenenud.
Jakoobus 1:8 ütleb:"ta on hingelt kaksipidine mees,
ebakindel kõigil oma teedel."
Algtekst kasutab siin kreekakeelset sõna "dipsycos"-kahestunud mees.
Ehk kui me oleme kaheks jaotunud: meie hing, vaim ja ihu,
meis on vana ihu ja meie sisse on peidetud ka uus Kristus-ihu.
Kuna kogudus on Kristuse ihu ja ihu liikmed taevas ja maa peal.
Selletõttu kirjutab Kolossa kiri 3:9:"Ärge valetage üksteisele,
sest te olete seljast võtnud vana inimese tema tegudega
ja olete rõivastunud uude inimesse, kes pidevalt uueneb tunnetama
oma Looja näo kohaselt."
Uus sisemine inimene on juba riietatud õigsuse riietega.
Ta pole enam alasti.
Jeesus tegi oma päästetööga selle, et kui esimene Aadam
oli pattulangemise tulemusena alasti,
siis teine Aadam on riietatud õigsuse riietesse.
See uus pool ehitub üles ja kasvab Kristuses.
Koloslastele 3:12 ütleb:"Rõivastuge siis nagu Jumala valitud pühad
ja armastatud südamliku kaastundega,
lahkusega, alandlikkusega, tasadusega ja pika meelega,"
Siin on räägitud, et meil on juba riided seljas,
kuid et peaksime neid veel rohkem selga panema.
See tähendab seda, et meie uut inimest, kes kasvab Kristusesse,
riietatakse üha rohkem ja rohkem.
Kuid meie välist inimest e liha võetakse paljaks,
teda surmatakse rohkem ja rohkem kuni lõpuni.
Koloslastele 3:5:"Surmake nüüd need liikmed, mis on maa peal:
hoorus, rüvedus, kirg, kuri himu ja ahnus, mis on ebajumalateenistus.
Nende pärast tuleb Jumala viha [sõnakuulmatute laste peale].
Nendes käisite muiste ka teie, kui te elasite selliselt.
Nüüd aga jätke teiegi maha see kõik: viha, raev, kurjus, teotamine,
siivutud sõnad oma suust."
Teiste sõnadega lõpeta liha toitmine!
Ära toida liha! Ära toida endas olevat pattu!
Toida endas olevat sisemist inimest Jumala Sõnaga.
Hoia end hea ja kurja tundmise puu eest ja selle maailma eest!
Eraldu Kristusele ning su sisemine inimene saab kasvada.
Meie sees on siis kaks erinevat meelt.
Meil on vaimu ja liha meel. Meis on valgus ja pimedus.
Selletõttu on vaimu meel Jumala Sõna abil üles ehitatav
vastavalt Kristuse tahtele.
Su sisemise e uue inimese meel on vaba kõikidest hingehaavadest!
Mõista seda, kes sa oled Kristuses!
Su sisemine inimene on kõikidest haavadest, hirmudest
ja nõrkustest vaba juba nüüd!
Jumal ei paranda vana, vaid loob uue.
Sinusse on loodud uus haavadest täielikult vaba meel!
See uus kasvab ja toodab vaimu vilju, mis on rõõm, rahu,
armastus, kannatlikkus, sõbralikkus, headus jne.
Kuid meis on ka liha meel ja meelsus koos Jumala Sõna vastaste
motiivide ja mõtete ning uskumustega.
Meie välises inimeses e lihas on haavad ja nõrkused.
Meie liha peab nõrgenema.
Piibel räägib, et meie vana inimene on täis nõrkusi ja hirme.
2 Korintose 10:3:"Sest ka lihalikus ihus elades ei sõdi me selle loomuse järgi,
meie võitluse relvad ei ole ju lihalikud, vaid need on Jumalas vägevad
kindluste mahalõhkumiseks. "
Nüüd räägime mõistuse kõrgistustest.
"Me kummutame targutused ja purustame iga kõrkuse,
mis tõstab end jumalatunnetuse vastu, ja me võtame vangi
Kristuse sõnakuulmisse kõik mõtted
ja oleme valmis nuhtlema iga sõnakuulmatust,
kui teie sõnakuulelikkus on saanud täielikuks."
Vana väline inimene sisaldab mõistuse kõrgistusi,
mis kuuluvad pimeduse territooriumile.
Pimeduse territooriumil valitseb kurat, kuna tema ala on pimedus,
kuid Jumala ja Kristuse ala on valgus.
Sisemine inimene on valguse, väline pimeduse alal.
Väline inimene peab eemalduma e surema pimedusele.
Surm vabastab sisemise inimese välise inimese ahelatest.
On väga tähtis seda mõista.
Meis on ikka veel Kristus ja antikristus.
Minus olev uus sisemine inimene on ühinenud Kristusega,
kuid liha minus on ühinenud antikristusega.
Liha on lepingus saatanaga ja kõiges Jumala vastu e antikristlik.
On väga oluline seda mõista ja aktsepteerida.
Seetõttu ütleb 1 Johannese 4:17: "Selles on Jumala armastus saanud
meie juures täiuslikuks, et meil oleks julgust kohtupäeval;
sest nii nagu on tema, oleme meiegi selles maailmas."
Selline nagu Jeesus, on sinu sisemine inimene just nüüd.
Me peame nägema oma sisemist inimest ja mitte vinguma,
et me oleme pahad ja kurjad.
Keda sa nimetad kurjaks? Kui sa nimetad oma uut loomust
kurjaks, siis sa nimetad Jeesust kurjaks!
Meie sisemises uues loodus pole kurjust, vaid ta on üks Jeesusega.
Ta on uueks loodud Jumala laps ja see on sinu tõeline identiteet!
Miks peaksid tooma seda vana haavatud madu endas välja?
Jah, ta on meis, kuid me peame ta hukka mõistma
ning kandma oma risti iga päev, et vabaneda liha ahelatest ja
et Kristus saaks meis esile tulla.
Me peame ühte asja mõistma: Püha Vaim ei määrdu kunagi,
seetõttu ei määrdu ka meie sisemine inimene.
Kuid personifitseeritud patul ehk saatanal on ikkagi seaduslik
õigus olla ja viibida paigas, kus on Jumala tahte vastased
ideed ja teod.
Kuni selle hetkeni, kuni kristlase Jumala tahte vastased mõtted
on murtud ja uuendatud Jumala Sõna abil ja alusel.
Neid mõistuse kõrgistusi valitseb saatan, ta on nende isand.
Nii kaua kui usklik on lihalik, käitudes samamoodi,
nagu käituks ükskõik milline maailma inimene,
on vaenlasel õigus valede tugevate tunnete, tegude ja mõtete kaudu
valitseda meie liha. Kuid mitte iial meie vaimu!
Mitte meie vaimu!
On väga tähtis mõista, et kui usklik elab teadlikult patus,
siis sisemine uus inimene ei määrdu küll kunagi,
kuid teda saab näljasurmaga tappa.
Räägime sellest järgmises saates.
Sisemine inimene ei või saastuda, kuid teda saab näljutada surnuks,
mistõttu pole alati nii, et kes on kord päästetud,
on alati päästetud.
Sisemist inimest ei saa määrida, kuid teda saab tappa.
Seetõttu peame käima puhta südametunnistusega,
et Jumala Sõna võiks meile avaneda,
et meie mõistuse kõrgistused võiksid langeda ning et me võiksime
mõelda Jumala Sõna kohaseid mõtteid, nii et pimedusel poleks meie üle
enam üldse meelevalda.
On selge, et kui su mõtted püsivad Jeesuse peal ja sa mõtled
Jumala tahtes asju, siis Jeesus ütles:"Saatan tuleb,
kuid temal pole mingit osa Minus!"
Hingevaenlasel pole sinu üle võimu, kui sa oled Kristuses.
Oleme õppinud, et hing elab veres.
Nüüd teame ka seda, et kui inimene sünnib uuesti,
siis tema kolmainsus lõheneb, tema hing lõheneb.
Kuidas on see võimalik?
Kuskohas on kurjuse asupaik?
Kui kurjus saab ka kristlase üle meelevalla,
siis kuskohas on see võimalus?
Püha Vaim ju ei määrdu ega tee pattu.
Ka meie sisemine uus loodu ei määrdu,
vaenlasel pole meelevalda selle uue loodu üle.
Kurat ei saa kunagi ühineda Püha Vaimuga.
Inimesel on kaks vereringet: arteriaalne ja venoosne vereringe.
Neid kahte ühendab süda, mis pumbab hapnikurikast verd
arteriaalse vereringe kaudu inimkehasse.
Venoosne vereringe viib hapnikuta vere kopsudesse,
et veri saaks seal hapnikuga täidetud.
Kaks erinevat vereringet.
Nendes kahes vereringes elavadki uuestisündinud inimese kaks hinge.
Kaks erinevat lõhestunud mina.
Hesekiel räägib sellest 11. peatükis.
Jutt on lõhestatud südamest.
Hesekiel 11:19:"Mina annan neile ühesuguse südame"
See tähendab jagunematu e ühtne süda.
"ja annan nende sisse uue vaimu:ma kõrvaldan nende ihust kivise südame
ja annan neile lihase südame, et nad käiksid mu määruste järgi
ning peaksid mu seadusi ja täidaksid neid;
siis on nad mulle rahvaks ja mina olen neile Jumalaks."
Lõhenenud süda, kaks vereringet.
Inimese süda on jagunenud ka füüsiliselt mitmeks osaks.
Ka anatoomia räägib meile jagunevast südamest.
Liha tõttu on meis kivine süda.
Uue inimese e uue loodu tõttu on meis lihane süda,
mis on armastav, kannatlik, hea, lahke jne.
Kuid kivine süda on karm ja kalk, nagu kivi.
Meie väline e vana inimene võib olla kuradiga ühenduses
venoosse vereringe kaudu.
Venoosses veres võivad koos inimese vana hingega elada kurjad vaimud,
nii kaua kui inimesel on Jumala Sõna vastased mõtteviisid.
Ka kristlasel võib see nii olla.
Tegemist on sisemise verelepinguga kurjuse ja inimese vahel.
Kuid meil on ka uus Kristuse vereleping,1 Ko 11:25.
Uus sisemine leping, mille kohaselt ühineb Püha Vaimu hing mu hingega,
ühinedes uue hingega arteriaalses vereringes.
See on põhjustanud selle, et ma olen täiesti uus loodu Jeesuses,
kurjusel pole mingit meelevalda selle uue loodu üle.
Kuid minus on ka teine vereringe e venoosne vereringe,
kus kurat võib ühineda minu vana inimese e lihaga,
kui minu lihale antakse voli.
Ma olen lihalik kristlane, kellel on väga palju Jumala Sõna vastaseid
mõttekõrgistusi ja mõtteviise.
Seetõttu ütleb Piibel, et liha ja veri ei või pärida Jumala riiki.
Liha ja vere all mõeldakse inimese vana mina ja hinge,
kuna liha elab veres.
Uuesti loodud meel on vaba kurjadest vaimudest.
Ehk kui kristlase meel on uuendatud Piibli abil ja ta on parandanud
meelt oma endistest pattudest,
siis seeläbi purustatakse saatana e mao pea tema elus.
Sedamööda, kuidas langevad selle kristlase meeltes olevad
mõistusekõrgistused, peab ka saatan e hingevaenlane loobuma
meelevallast selle inimese elus.
Seeläbi vabaneb kristlase uuendatud meel täielikult
ning ta vabaneb täielikult.
Selline usklik, kes mõtleb sellest Sõnast samamoodi, nagu Jumal,
võib olla kindel, et tema keha on vaba deemonitest,
et ta on surnud patule ja oma välisele vanale inimesele.
Kristus elab minus, olen oma liha mõistnud ristisurma,
mu meel on uuendatud Jumala Sõnale vastavalt,
ma ei mõtle enam Jumala Sõna ja tahte vastaselt,
ma olen täiesti vaba.
See on imeline vabaduse sõnum, tänu Jumalale.
Järgmises õpetussaates räägime uuestisündinud kristlase
igapäevasest olukorrast Kristuses.
Ehk mis juhtub kristlasega, kui ta hakkab patuga mängima.
Õnnistust sulle!
Õpetus: Markku Veilo Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin