VANA TESTAMENT AVANEB
Vana Testamendi ülevaade David Pawson
Selle video kaht esimest osa käsitleme sootuks teisiti -
ühe Piibli raamatu asemel tahan anda teile ülevaate
kogu Vanast Testamendist.
See on raamatute kogum, mis hõlmab umbes 1000 aastat,
kirjutatud paljude autorite poolt. Erinevad raamatud -
ajaloo-, seaduse- ja lauluraamatud.
Kuidas kõik need 39 raamatut kokku sobivad?
On ülioluline, et tekib üldpilt, kuidas need kokku sobituvad.
Jumal ei ole meile temaatilist Piiblit andnud.
Kui tore, kui Ta oleks: 1. Moosese raamat oleks Jumalast,
2. Moosese raamat Jeesusest, 3. Moosese raamat Pühast Vaimust.
Kui Ta paneks kogu teema ühte teksti, poleks vaja sõnaraamatutest otsida.
Ta teadlikult ei andnud meile sellist Piiblit,
Ta ei tahtnud seda meile.
Seega ühe teema õpetamine tähendab kogu Piibli kaasamist.
Ta ei tahtnud meile ka lihtsalt hulka teksti anda,
peatükkide lisamisest alates aga näeme seda nii.
Valime siit ühe lõigu, sealt teise ja tihti eirame konteksti.
Kuid Jumal on meile tegelikult andnud ühe raamatute kogumi.
Sõna "piibel" on mitmuses -
see tuleb ladinakeelsest sõnast "biblia" - raamatud.
Piibel ei ole üks raamat, see on raamatute kogum.
Iga raamat on eraldiseisev raamat.
Jumal tahab, et õpiksime seda raamat raamatu kaupa -
sest nii Ta selle meile andis.
Kui Ta oleks tahtnud anda hulga teksti,
oleks Ta nii teinud või palju teemasid, siis oleks Ta seda kindlasti teinud.
Tema aga andis meile need raamatud
ning iga lõik ja salm on selle raamatu kontekstis.
Ning see raamat on ajaloo kontekstis.
Jumal andis meile oma Sõna ajas ja ruumis.
Väga oluline on haarata mõlemat mõõdet,
et mõistaksime, mis ajal Ta seda ütles ja kus Ta seda ütles.
Aeg ja koht annavad sellele tähenduse,
sest Tema Sõna anti eluolukordades.
Ta ütles midagi konkreetses olukorras, teatud ajal ja kohas.
Neid kahte konteksti vajamegi.
Seega selles videos tahaksingi anda teile seda konteksti.
Alustame kohaga. Selleks on meil muidugi vaja kaarte.
Piiblil on oma geograafia kui ka ajalugu,
mida peame meeles pidama, kui seda loeme.
Tegelikult ongi vaja vaid kahte kaarti:
kogu Lähis-Ida kaarti ja tõotatud maa kaarti Lähis-Idas.
Kui võimalik, peaksime neid hoidma kui pilte oma peas.
Levinud nimetus, kuidas kogu Lähis-Idale tihti viidatakse,
on viljakas poolkuu.
Seda nime esineb raamatutes, mis käsitlevad Piibli tausta.
Olen joonistanud selle poolkuu või sirbi kuju sellele kaardile.
See ühendab omavahel kahte väga suurt jõge -
Niiluse jõge ja kahte - Tigrise ja Eufrati jõge.
Need kaks suur jõesängi hoolitsevad viljakuse eest.
Need on väga viljakad orud - Niiluse delta, Niiluse org
ning Tigrise ja Eufrati, mida kutsuti kunagi Mesopotaamiaks,
mis tähendab "jõgede keskel" - meso - keskel, potamia - jõed.
Nende kahe jõe vahel oli väga viljakas maa - lauskmaa.
Need kaks viljakat piirkonda olid muistse maailma võimukeskused.
Need olid maailma ida ja lääne valitsused.
Kogu Vana Testament on nende kahe võimu vaheline võitlus -
Egiptuse ja erinevate impeeriumite vahel, kes idas kerkisid -
eriti Assüüria ja Babüloonia -
siin on praegu Saddam Hussein, Iraak ja Iraan.
Iraan on siin, Iraak siin ja neid eraldab see jõgi.
Seega muistses Lähis-Idas oli kaks võimukeskust
ja nende keskel tõotatud maa.
Araabia kõrb katab kogu selle ala ja Sahara Aafrika poolele.
Kui need kaks võimu üksteist ründasid või vallutada püüdsid,
pidid nad rändama läbi selle kitsa maatüki siin.
5:23,034
see on tegelikult musta basaldi kivim, see on väga terav ja kõva,
isegi kaamelitele läbipääsmatu.
See tähendab, et kogu rändlus koondus sellele kitsale maalapile.
Kui sa ei tahtnud läbi kõrbe minna,
kuid tahtsid vägesid toita, pidid minema läbi viljaka poolkuu,
pidid minema mööda seda kaart, et vaenlast rünnata.
See tähendab, et see oli kui maailma risttee.
Iisraeli kohta öeldakse, et kui elad ristteel, sõidetakse sust üle.
Just nii juhtuski - neist n-ö sõideti pidevalt üle.
Jeesuse ajal tallasid neid roomlased,
enne seda aga kreeklased, süürlased, egiptlased jne.
Siin siis on kaks võimsat valdust kummagi poolkaare tipus,
ja nende keskel üks kitsas koridor.
See ongi see kitsas koridor - Jumal andis neile maailma risttee.
Tegelikult ka teekond Euroopast Araabiasse tuleb läbi selle koridori
ja teekond Aafrikast Aasiasse läheb läbi selle koridori.
Sel kaardil tuleb tee Euroopast alla mööda rannikut,
läheb üle Esdraeloni tasandiku Jordani jõe orgu,
üles teisele kaldale ja edasi Araabiasse.
Tee Aafrikast läheb mööda rannikut, üle sama Esdraeloni tasandiku,
läheb üles Kapernauma ja Damaskusesse, edasi Indiasse ja Hiinasse.
Seega tegelik maailma risttee on just seal -
see väike mägi, mille nimi on Megiddo.
Megiddo mägi on heebrea keeles "harmagedoon".
Seetõttu toimus enamik
ajaloo suuri lahinguid sellel maailma ristteel.
Selle teeristi kohal on aga väike küla nimega Naatsaret.
Naatsareti poiss sai vaadata kogu maailma edasi-tagasi liikumas.
Ta võis tõesti poisina künkal istuda nagu lennujaama ootesaalis,
kus näed kõiki rahvuseid minemas ja tulemas.
Seetõttu kutsutakse seda põhjaosa rahvaste galileaks,
sest see oli rahvusvaheline risttee.
Kaugem ala lõuna mägedes oli valdavalt juudi ala,
ja Jeruusalemm asub just nendes mägedes.
Seega oli siin tõotatud maa kaks osa:
rahvusvaheline osa, kus kõik rahvad tulid ja läksid,
ning eraldatud juudi ala koos Jeruusalemmaga.
Näeme selle maa tähtsust -
Jumal asetas oma rahva maailma teede ristumispaika,
kus kõik võivad neid näha ja nad oleksid Jumala riigi võrdpildiks.
Kogu maailm näeks, milline õnnistus tuleb,
kui elada Jumala juhtimise all.
Nad näevad ka, mis needus tuleb,
kui Jumala seadusi ei järgita.
Võite näha, miks Jumal selle maa valis.
See on väga viljakas maa.
Siin on see must basaldikivim.
Kui oled Kapernaumas käinud, oled näinud seda musta kivimit -
tõeliselt kõva ja terav kivim mida on peaaegu võimatu läbida.
Seega siin idas oli basaldikivimist takistus
ja merepiir läänes ning kogu liikumine käis piki rannikut.
Selle väikese läbipääsu - Jisreeli oru ehk Harmagedooni kaudu.
Siin on tohutu lõhe maapinnas, otse Aafrikani välja.
Siin on selle sügavaim punkt, valge osa on allpool merepinda.
Surnumeri on kõige all.
Jordani jõgi voolab siia orgu ja lõpebki siin.
Lihtsalt aurustub tohutust kuumusest.
Sel väiksel maalapil on kogu maailm miniatuursena.
Siin on esindatud kõik kliimad ja kõik maastikud.
Iisraelist leiad kindlasti koha, mis meenutab kodu.
Inglismaa sarnane paik on Tel Avivi lähedal.
Karmeli kutsutakse väikseks veitsiks.
Igal aastaajal võid minna suusatama Hermoni lumega kaetud mäele.
Kümme minutit hiljem võid olla palmipuude all.
Seal on olemas kogu Euroopa floora ja fauna.
Samuti on olemas kogu Aafrika taimestik ja loomastik.
Nii et šoti männid kasvavad kõrvuti palmipuudega Saharast.
Piibli ajal olid ka kõik loomad siin: lõvid, karud, krokodillid ja kaamelid.
Kogu maailm on kokku surutud siia väiksesse paika.
Põnev!
Võin nii jätkata tunde..
Kui saad ettekujutuse geograafiast, eriti just selle maa kujust...
See on reljeefne kaart tõotatud maast.
Kas näete seda sügavat orgu, mis jookseb põhjast lõunasse?
Natuke rohelust ühel ja teisel poolel ning siis kõrb.
Kui tunned seda kaarti ja hoiad selle oma ettekujutuses,
võid lugeda väga lihtsalt iga piiblilugu, mis toimub tõotatud maal.
Siis tead, miks asjad just nii juhtusid.
Miks Samaaria oli keskel, miks Jeesuse teenistus toimus Galileas,
miks Ta surmati juutide poolt -
ja see ei tähenda kõik iisraellasi, vaid Juudamaa elanikke.
Kui loed Johannese evangeeliumist, et juudid tapsid Jeesuse,
ei tähenda see kogu Iisraeli, vaid lõuna elanikke seal mägedes.
Galiealased olid kõik Jeesuse poolt.
Juudid - Juudamaa elanikud lõunas olid Tema vastu.
See on Piibli geograafiline taust.
VT liigume mööda viljakat poolkuud ühest otsast teise.
Vahel oli rahvas orjuses Egiptuses,
teistel aegadel viidi nad Süüriasse või Babülooniasse siin otsas.
Samas olid nad selle kõige keskel - maailma ristumispaigas.
Teise mõõtmena peame mõistma aega.
Olen üritanud selle mõõtme koondada väga lihtsale skeemile,
mida on lihtne silme ees hoida.
Esmapilgul võib see tabel kohutav tunduda.
Kui selle aga läbi vaatame, võib see väga lihtsaks osutuda.
Vana Testament katab põhimõtteliselt
2000 aastat ajalugu - eKr - enne Kristust.
1. Moosese 1-11 on ka periood, mida kutsume nn eelajalooks,
see tähendab eelajalooline Iisraeli suhtes.
1. Moosese 1-11 on maailma loomine,
inimese langemine ja Eedeni aed, veeuputus ning Paabeli torn.
Kõik puudutab inimest üldiselt, mitte veel Jumala rahvast.
See puudutab inimest, inimkonda - see ongi Iisraeli eelajalugu,
enne kui ajalugu tegelikult algas.
Kuid nende ajalugu algas umbes 2000 aastat eKr.
Sama kaugel, kui oleme pärast Kristust
algab Iisraeli ajalugu enne Kristust - 2000 aastat kummalegi poole.
See on Iisraeli ajaloo alguskuupäev.
Jaotasin selle perioodi neljaks võrdseks osaks.
Igaüks 500 aastat.
Võtame neid nelja veerandit kui eraldi perioode.
Lisame neile perioodidele -
2000, 1500, 1000, 500 aastat eKr sündmused ja inimesed.
Mulle meeldib välja tuua inimeste ja sündmuste nimed,
nii jääb paremini meelde.
Esimesed neli sõna, mis kirjutasin, on sündmused:
valimine, välja minemine, impeerium, pagendus.
Nii saame 4 sündmust, mis tähistavad nende ajaloo 4 veerandit.
Siin valis Jumal Aabrahami ja tema järeltulijad oma rahvaks.
Siin juhtis Mooses nad Egiptusest välja.
Siin oli neil kogu maa, mille Jumal tõotas.
Neil oli võrreldamatu edu- ja rahuaeg.
Kutsun seda impeeriumiajaks,
sest neil oli oma maa ning nad valitsesid ka mitmeid teisi maid.
Ning kõige kehvem periood - pagulus.
Üldjoontes sobituvad need 4 sündmust nende 4 perioodiga.
Siis lisan igale neljale perioodile ühe olulise isiku.
Aabraham - 2000 aastat eKr, Mooses - umbes 1500 aastat eKr,
Taavet - 1000 aastat eKr.
Ta valitses umbes sel perioodil,
Jesaja seostub kõige enam pagulusperioodiga.
Siin on neli sündmust ja isikut.
Kuid Iisraeli juhtimine ka muutus.
Juhtimine oli erinev igal neljal perioodil.
Esimesel perioodil juhtisid neid esiisad -
Aabrahamist Joosepini.
Teisel perioodil juhtisid neid prohvetid - Moosesest Saamuelini.
Kolmanda 500 aasta jooksul juhtisid neid kuningad -
Saulusest Sidkijani.
Neljandal perioodil juhtisid neid preestrid -
Joosuast, kes naases pagulusest koos Serubbaabeliga,
kuni Kaifaseni Jeesuse päevil.
Seega näeme, et juhtimine muutus:
kõigepealt esiisad, siis prohvetid, kuningad ja lõpuks preestrid.
See ei tähenda, et teistel aegadel polnud prohveteid ja preestreid.
Kuid rahva juhtimine liikus ühelt inimgrupilt teisele.
Seda Jeesuse tulekuni.
Ta oli korraga prohvet, preester ja kuningas.
Nad proovisid ajaloos kolme erinevat juhtimisstiili.
Nad otsisid tegelikult kedagi, kes suudaks seda kõike ühes.
Kogu juhtimine ebaõnnestus Vana Testamendi ajal.
Kas need neli põhiperioodi on sul silme ees?
Kui see on olemas,
peame järgmisena lisama kaks tühimikku,
mõlemad 400 aastat pikad.
Esimene vahemik on siin ja teine vahemik on lõpus.
Nende mõlema 400 aasta jooksul
ei öelnud Jumal midagi ja Ta ei teinud midagi.
Seega Piiblis ei ole mitte midagi neist kahest perioodist.
Muidugi kirjutati sel ajal raamatuid, kuid need pole meie Piiblis,
sest need ei puuduta aega, mil Jumal rääkis ja tegi midagi.
Kui loeme Piiblist fraasi "elav Jumal", siis mida see tähendab?
Kas mõistsid, mida tähendas, kui mõned teoloogid hakkasid ütlema,
et Jumal on surnud? Oled seda kuulnud?
Nad ei mõelnud selle all, et Jumal on lakanud eksisteerimast.
See oli levinud vale arusaam.
Nad mõtlesid selle all,
et Jumal pole aktiivne selles maailmas.
Ta eksisteerib ikka, kuid on nüüd kuskil mujal.
Nagu teate, kaotasime naisega eelmisel aastal tütre, ta oli 36.
Ta on surnud, kuid see ei tähenda,
et ta ei eksisteeri - ta elab, on teadvusel, suhtleb,
kuigi ei saa suhelda meiega praegu.
Kuid ta ei ela praegu - see tähendab,
ta ei räägi ega tegutse selles maailmas nagu varem.
Ta tegutseb ja suhtleb mujal, Ta on Issanda juures.
Ta on elus,
kuid selle maailma jaoks on ta nüüd surnud.
Seda tähendabki "elav Jumal".
Seega võib öelda, et Jumal oli siis surnud.
Ta ei olnud tegev selles maailmas.
Ta ei suhelnud.
Sel perioodil kirjutatud raamatud olid apokrüüfid.
Meie Piiblis neid ei ole, katoliiklastel on need Piiblis.
Seal on sees palved pühakute poole ja puhastustuli.
Seepärast need lisati, kuid need ei kuulu Piiblisse,
sest need raamatud kirjutati ajal, mil Jumal ei olnud elav.
Neil perioodidel oli Ta elav - Ta rääkis, tegutses meie maailmas.
Kui need kaks tühimikku on paigas - see ilmus esimesel veerandil,
see tühimik viimasel veerandil.
Seetõttu on Malaki Piibli viimane raamat,
siin on 400 aastane vahe, enne kui Matteus tuleb.
Sest Jumal ei öelnud midagi ega ka teinud midagi.
Seega meid ei huvita selle ajalugu.
See on nagu tavaajalugu.
Samuti ei toimu midagi 1. ja 2. Moosese raamatu vahel,
seal on 400 aastane vahe - jätame selle tihti kahe silma vahele.
2. Moosese raamat näitab selgelt - 400 aastat vahet.
Huvitav on teada, mis juhtus sel ajal, kui Jumal ei tegutsenud.
Esimesel vaheperioodil arenesid Egiptuse, India ja Hiina kultuurid.
Teisel pausil olid Sokrates, Platon, Aristoteles ja Kreeka filosoofia,
mis mõjutas väga Lääne maailma.
Siis olid Buddha, Konfuutsius, Aleksander Suur, Julius Caesar.
Kui Jumal pole aktiivne, siis inimene on.
Seetõttu juhtus inimkonna ajaloos niivõrd palju,
millel pole midagi pistmist Jumalaga.
Meile on tähtis see, mida Jumala ajalugu sisaldab.
Vaatame lähemalt -
1. Moosese raamat 12-50
alustab Iisraeli ajaloo esimese perioodiga.
Siis juhtisid neid esiisad.
Võimalik, et sinna langeb ka Iiobi raamat.
Iiobis kirjeldatakse taolist elu, mida Aabraham jt elasid -
tolle aja rändava rahva elu.
Siis järgmine veerand - ka siin on vaid mõned raamatud:
2. 3. 4. ja 5. Moosese raamat, kõik Moosese eluajast.
Siis Joosua, Kohtumõistjad ja Rutt, mis jätkavad teise perioodi ajalugu.
Siis tuleb impeeriumi aeg ning veel raamatuid.
Nende ajaloo kolmandal veerandil: Saamueli, Kuningate ja Ajaraamatud,
kuid siin on ka poeetilisi raamatuid:
Taavet ja Psalmid, Saalomon ja Ülemlaul,
Õpetussõnad ja Koguja.
Pärast Saalomoni tuli kodusõda ja 12 suguharu jagunesid kaheks.
10 põhjas nimetasid end Iisraeliks, 2 lõunas nimetasid end Juudaks.
Sellest alates ei olnud nad enam ühendatud rahvas.
Tol ajal olid prohvetid Eelija ja Eliisa, kuid nad ei kirjutanud üles,
mida nad kuulutasid, seega pole nende nimelisi raamatuid.
Äkitselt tuleb hulgaliselt raamatuid.
Kõik prohvetid ning nad kõik on seotud paguluses olemisega.
Sel ajal ongi peamised prohvetiraamatud kirjutatud.
Mõned neist prohveteerisid enne pagulusaega.
Mõned paguluse ajal ja teised pärast seda.
See näitab, kui oluline oli see sündmus nende ajaloos -
tõotatud maa kaotamine.
Need prohvetid hoiatasid neid, et nad kaotavad maa.
Need lohutasid, kui nad kaotasid maa.
Need tegelesid maa taastamisega, kui nad naasid 70 aastat hiljem.
Sellest perioodist on paar ajalooraamatut:
Taaniel ja Ester olid juutidest, kes olid tõotatud maast eemal,
kui nad olid Babüloonias.
Esra ja Nehemja, neid arutame hiljem -
nemad aitasid taastada Jeruusalemma
ja aitasid inimestel end uuesti oma maal sisse seada.
Kas see annab teile üldpildi Vanast Testamendist?
Kahjuks pole VT raamatud alati kronoloogilises järjestuses.
Ajalooraamatud on siiski.
Kuid prohvetite puhul on lihtsalt suured enne ja väiksed pärast.
See on väga segadust tekitav.
Mõtlen selle all,
et iga prohvetiraamatu puhul pead endalt küsima:
kas see kirjutati enne pagulust, paguluse ajal või pärast seda?
See aitab sul raamatut mõista.
Loodan, et nüüd on kõik läbi ja lõhki selge.
Kui suudad meelde jätta selle info põhiosad:
2000 aastat ajalugu, mis jaotub neljaks 500 aastaseks osaks.
Nii saad väga hea pildi. Seejärel sobitad raamatud.
Siis on veel eri sorti raamatud.
Seadus, esimesed 5 raamatut.
Vaatad, kuhu need sobituvad.
1. Moosese raamat enne, teised neli pärast pausi.
Siis ajalooraamatud ja vaatad, kuhu need kuuluvad.
Siis on kirjutised, enamasti luuleraamatud.
Näed, et need tulid esile, kui nad olid kõige paremal järjel.
Ühiskonnas oli kultuuri ja kunsti õitsenguaeg.
Kui rahvas on jõukas ja rahus, kirjutatakse taolisi asju nagu luulet.
Kunst ja kultuur on luksus ja näed seda õitsemas tol perioodil.
Selle tabeli juures on veel üks asi, mida ilmselt juba märkasid:
see on see roheline punktiirjoon.
Nende õitseaeg oli impeerium, mis oli Taaveti valitsuse ajal.
Kõik liigub ülespoole selle juurde
ja pärast seda läheb allamäge, kuni nad maa kaotavad.
See on kurb lugu tegelikult, mistõttu vaatab iga juut
tagasi sellele ajale ja igatseb seda tagasi.
See oli nende kuldaeg.
Issand, saada uus Taavet,
saada meile Messias nagu Taavet, Taaveti poeg.
Tänaseni ootab juudi rahvas,
et see Taaveti poeg naaseks ja taastaks tollase õitseaja.
Viimane küsimus, mille jüngrid küsisid Jeesuselt:
millal sa taastad Iisraeli kuningriigi?
2000 aastat hiljem küsivad nad seda endiselt.
Siin on tipp ning nende edu aina kasvas kuni selle ajani,
kuid sealt ainult allamäge:
kodusõda, lahknemine 10 suguharu ja 2 suguharu vahel.
See on kõik Kuningate raamatus, väga kurb lugu, kui seda loed.
Enamus kuningaid olid kurjad ja paljud mõrvati.
Neil oli üks kohutav kuninganna, kellest räägime hiljem.
Ainult üks, sest Jumala tahtis, et oleks vaid kuningad.
Kuid sellest räägime mõni teine kord.
Pärast seda 400 aastast vaikust,
mil nad ei saanud ühtki sõna Jumalalt
ega näinud ühtki imet, hakkas kõik jällegi toimuma.
Ristija Johannes kuulutas.
Ta oli esimene prohvet pärast pikka pausi.
Imed tulid koos Jeesusega.
Jeesuse sünd, surm ja ülestõusmine
alustavad Uue Testamendi, mis katab vaid 100 aastat või vähemgi.
Kogu Uus Testament kirjutatakse 100 aastaga,
Vana Testament kirjutati 2000 aasta jooksul.
Kui lisada veel loomine, siis veelgi kauem.
Seda pilti hoian endal silme ees ja meeles.
Muuseas, mu sõber, professor LaGard Smith,
kes on õigusteaduse professor Pepperdine ülikoolis Malibus.
Mu naine oli Pepperdine, enne kui selle muutsin.
Ta on kokku pannud päris erakordse Piibli.
NIV tõlkeversioon, ilma peatüki- ja salminumbriteta.
Kas kuulsin hüüet: halleluuja?
Ilma peatüki- ja salminumbriteta.
See Piibel on kronoloogilises järjekorras,
nii et jõuad prohvetiteni õigel ajal.
Saad lugeda lugu selles järjekorras, nagu Jumal rääkis ja tegi.
Ainus jaotus on siin järgmine:
aeg-ajalt on lehe äärel tärnike, kokku on neid tärnikesi 365.
Arvake ära, miks?
See tähendab, et võid lugeda kogu Jumala loo läbi aastaga,
umbes viis lehekülge iga päev.
Saate Jumala Sõna
selle õiges aja- ja kohakontekstis väga vajalike tutvustustega.
See on tõesti väga huvitav teos ja praegu ka saadaval.
Ma ei saa tulu selle müügist, aga ta on mu sõber.
See on andnud meile ajaloolise külje.
Vaatasime ka geograafilist poolt, kuid vaatame veel üht aspekti.
Asi on selles, et ingliskeelsel ja heebreakeelsel Piiblil on suur vahe.
Vägagi suur erinevus.
Pean tõdema, et ingliskeelse Piibli koostajad
pole väga õnnestunud, sest selle tõttu mõistame raamatuid
väga erinevalt sellest, kuidas üks juut VT Pühakirja näeb.
Meie kipuma jagama raamatud kolmeks osaks.
Osaliselt tegin seda ka eelmises tabelis.
Üheks osaks võtame ajalooraamatud.
Need on inglise keeles kõik kokku pandud,
1. Moosese raamatust kuni Estri raamatuni.
Need on kõik meie Vana Testamendi alguses.
Need on kronoloogilises järjestuses ja see aitab mõista ajalugu,
kuid teisest küljest see pole hea.
Järgmine hulk raamatuid meie Piiblis on luule.
Iiobi raamat - kõik luule, Psalmid, Õpetussõnad - luule,
Koguja ja Ülemlaul.
Nii et kõik luuleraamatud on kokku pandud.
Nad on küll gruppidena, kuid harva on neil vastav pealkiri.
Seega on nad lihtsalt üksteise järel reas.
Me tihti ei märkagi, et oleme teise raamatute gruppi jõudnud.
Seejärel tulevad kõik prohvetlikud raamatud.
Need jaotuvad väikesteks ja suurteks prohvetiteks -
olete kindlasti seda väljendit kuulnud.
See tähendab vaid, et need on suured, need väiksed,
mitte inimestena või sõnumi poolest,
vaid lihtsalt kui palju nad rääkisid.
Meil on palju Jesajat, Jeremijat, Hesekieli,
kuid väga vähe Joeli või Obadjat.
Peaprohvetid ehk suured raamatud ja väiksed prohvetid ehk 12 väikest.
Nii on me ingliskeelne Piibel seatud ja see pole tegelikult väga abiks.
Kahju, aga nii ta on.
Kui loeme heebreakeelset Pühakirja,
on seal kolm väga selget jaotust, mis erinevad üksteisest.
Viit esimest raamatut ei peeta sugugi ajalooks vaid seaduseks.
Selgitasin seda juba,
seega ei kutsuta neid viieks Moosese raamatuks.
Neid kutsutakse esimeste sõnadega rullraamatust,
kui seda keerad, et tunneksid selle lugedes ära.
Neid raamatuid loetakse tänaseni sünagoogides iga aasta.
Nüüd tuleb suur üllatus, et järgmine grupp on prohvetid.
Nad kutsuvad prohvetiteks neid, mida me kutsume ajalooks.
Joosua, Kohtumõistjad, Saamuel, Kuningad - me kutsume ajalooks.
Nemad kutsuvad neid esimesteks prohvetiteks.
Ning meie prohveteid kutsuvad nad hilisemateks prohvetiteks.
Miks on need prohvetid?
Neis on muidugi prohveteid, Joosua oli prohvet, Saamuel ka.
See pole aga põhjus.
Põhjus on selles, et see siin on prohvetlik ajalugu
ja prohvetlik ajalugu on väga erinev muust ajaloost.
Pean selgitama, miks.
Kogu ajalugu põhineb kahel printsiibil.
Esimene on valik ja teine on seos.
Kui keegi kirjutab ajalooraamatut, siis kõigepealt peab ta valima,
mida ta sinna sisse paneb ja mida välja jätab.
Keegi ei saa kirjutada kogu ajalugu kellestki või millestki.
Johannese evangeelium ütleb, et kui kirjutataks üles kõik Jeesuse teod,
siis ei mahuks see kogu ilma raamatutesse.
Seega kogu ajalugu on valik teatud sündmustest.
Iga ajaloolane valib välja, mida tema oluliseks peab.
Teine printsiip on seose printsiip.
Pärast valikut püüab ajaloolane näidata seost nende sündmuste vahel -
see sündmus viis selleni ja see viis selleni. Mõistate?
Kõik ajalooraamatud põhinevad neil printsiipidel -
mida valida ja kuidas need ühendada?
Prohvetlikul ajalool on oma vastus neile kahele põhimõttele.
Prohvetlik ajalugu valib vaid selle, mis on oluline Jumalale.
Seetõttu pole Piiblis midagi Buddha või Konfuutsiuse kohta.
Seal on valitud vaid see, mis on tähtis Jumalale.
Siis aga seob selle Jumalaga, mis inimestega juhtub.
See ongi see seos.
Seetõttu on need raamatud kirjutatud prohvetlikust vaatenurgast.
Need valivad ainult selle,
mis on tähtis Jumalale ja seovad kõik Jumalaga.
Seetõttu kutsuvad juudid neid esimesteks prohvetiteks.
Kas märkasite,
et Ruti raamat ei ole seal ja Ajaraamatud pole seal?
Sest Rutt ja Ajaraamatud pole prohvetlik ajalugu.
Ruti lugu on siin, kuhu ingliskeelne Piibel selle paneb,
Kohtumõistjate ja Saamueli raamatute vahele.
Aga kui loed Ruti lugu, siis Jumal ei ütle ega tee selles midagi.
See on tore lugu Taaveti järeltulijast,
kuid seal pole kordagi mainitud: "Jumal ütleb..".
Ajaraamatus samuti, Kuningate raamatu moodi,
kuid hoolikalt uurides on see üsna erinev.
See pole prohvetlik raamat,
vaid see on kirjutatud täiesti teisest vaatenurgast.
Neil on esimesed ja viimased prohvetid.
Kõik ülejäänud on neil kirjutistes.
Seal on ka Ajaraamat,
kuigi nad kutsuvad seda Päevade sõnadeks.
Seal on ka Rutt, luuleraamatud, Koguja,
keda kutsutakse Jutlustajaks.
Samuti Nutulaulud, mida kutsutakse lihtsalt "Kuidas..".
See on raamatu esimene sõna.
Ester on ka seal ja Taaniel. Isegi Taaniel pole prohvetites.
Selleks on põhjus.
Huvitav, et Emmause teel
olles juba üles tõusnud, tegi Jeesus piibliõpet.
Oma elu ajal Ta seda ei teinud.
Pärast ülestõusmist tegi Ta esmakordselt piibliõpet.
Seal ütleb, et Ta näitas neile
seadusest, prohvetitest ja kirjutistest kõike enda kohta.
Jeesuse jaoks oli see Vana Testament
ja ma isiklikult usun, et meile peaks samuti olema.
See aitab mõista, et see pole tavaline ajalugu,
vaid see on prohvetlik ajalugu ja seega on sel sõnum meile.
Apokrüüfid on ajalooraamatud.
Näiteks Makkabite raamatus on põnev killuke Iisraeli ajalugu,
kui nad hakkasid vastu kreeklastele, kes valitsesid maad.
Sellest on kirjutatud oratoorium.
See on vägagi liigutav ajalugu, kuid see on kõigest ajalugu.
Võid seda lugeda, kui on huvi, kuid Jumal selle läbi ei räägi.
Sest see pole prohvetlik. Prohvetlik ajalugu räägib meile täna.
Seetõttu sai Jumal rääkida eile Vana Testamendi kaudu.
Kui aga õpetaksin Makkabite raamatust,
siis seda ei juhtuks.
See oleks huvitav, kuid see oleks ka kõik.
Kas mõistate, kui oluline on seda üldse mitte ajaloona näha,
vaid kui Jumala seadust ja Jumala prohveteeringuid,
ning näha neid erinevate asjadena.
Kuidas tehti nende valik siin, miks ei lisatud apokrüüfe siia?
Vastus on, et kõik need raamatud kirjutati perioodil, mil Jumal oli elav.
See tähendab, et Jumal tegutses selles maailmas.
Kõik need raamatud pärinevad
sellest prohvetlikust perioodist, Jumala aktiivsest ajast.
Kuid ühtki ei kirjutatud vaikeaegadel.
Seega meie Piiblis on Jumala seadus, prohvetlik ajalugu
ja kõik teised raamatud, mis pärinevad ajast,
kui Jumal oma rahvaga tegeles.
Kas sul tekib ettekujutus Vanast Testamendist?
Minu meelest oleks abiks, kui ka meie VT oleks selline,
siis mõistaksime sõnumit paremini. Kuid ka sellisena on ta hea.
Nii näeme, kuidas kõik siia sobitub.
Tuletan meelde üht tabelit,
mida vaatasime 1. Moosese raamatu juures.
Piibli esimesed viis raamatut on tõesti väga erilised.
Need on kogu Piibli aluseks.
Need on Moosese seadus, viis Moosese raamatut - toora.
Siin esineb väga huvitav mudel.
Kuidas kutsuti sellise kujuga asja, mis pandi niidi otsa?
Mitte jojo.
Diabolo, just!
Hoia see diabolo kujund silme ees, kui vaatled Piibli esimest viit raamatut.
Genesis - algused, Exodus - välja minemine,
Leviticus - räägib leviitidest, Numbers - numbrid,
Deutero - teine, nomos - seadus, s.t teine seadus.
10 käsku anti siin ja teist korda viiendas raamatus.
Vaadake seda hämmastavat mudelit.
Kellele?
1. Mooses tegeleb kogu inimkonnaga.
2. Mooses - juutide rahvusliku elu algus.
3. Mooses tegeleb ühe suguharu, leviitidega.
4. Mooses - rahvuslik elu.
5. Mooses vaatab jällegi kogu maailma ajalugu.
Nii et siin on selline diabolo kuju.
Nüüd vaatame asukohti. Algab Kaldeas, Kaananimaal.
Siis Egiptus, siis Siinai, siis läbi Negevi ja Edomi, Moab
ja siis tagasi tõotatud maale.
Vaatame, millal? 1. Mooses hõlmab sajandeid.
2. Mooses hõlmab aastaid - 300 aastat.
3. Mooses vaid kuu aega.
4. Mooses hõlmab jällegi aastaid (40).
5. Mooses jällegi sajandeid.
See on erakordne mudel, kui see kõik ilusti kokku panna.
Kuid need viis raamatut on VT kõige olulisem osa.
Mida rohkem mõistad neid,
seda rohkem mõistad ülejäänud Vana ja ka Uut Testamenti.
Juutidel on õigus, kui nad neid eriliselt rõhutavad.
Need on Piibli aluseks.
Eriti just 1. Moosese raamat, millest teeme terve saate.
Tõlge: Riina Karik