Avades Vana Testamenti.
Haggai David Pawson
Hakkame käsitlema 3 VT-i suurt prohvetit:Haggaid,Sakarjat,Malakiat.
Jumal ei öelnud peale neid prohveteid midagi 400 aasta jooksul.
Neli sajandeil pidid nad oma lastele ütlema: Ühel päeval räägib
Jumal jälle meiega, kuid ta jäi vaikseks 400 aastaks.
See on pikk aeg, kui te ei kuule midagi kelleltki, keda armastate.
Sellised asjad juhtuvad. Haggaid ja Sajarjat käsitledes oleme päris
Vana Testamendi lõpus. Jäi veel vaid üks, enne kui Jumal
oli Iisraeliga rääkimise lõpetanud, enne, kui Ristija Johannes 400
aastat hiljem ilmus. Ei ole kahtlust, et igaüks läks välja,
et Johannest kuulata pärast 400 aasta pikkust ootamist.
Siis tuli kogu maa kuulama.
Neil olid mõned viimased sõnad Haggailt.
Need on väga õhukesed raamatud, sest need prohvetid rääkisid väga
lühikest aega. Haggai rääkis ainult 3 kuud ja siis ta lõpetas.
Sakarja rääkis natuke pikemat aega - 3 aastat.
Tegelikult nad kattusid - Sakarja alustas enne kui Haggai lõpetas.
Nad ütlesid vaid vähe, kuid see oli väga oluline.
Samas Jesaja ja Jeremija kuulutasid 40-50 aastat.
Mõlemad nad on pagulusaastate järgsed prohvetid,
Nad olid osa tagasipöördunutest.
See on nii Haggai kui ka Sakarja raamatu tagapõhi.
Enne pagulust olid prohvetid tulvil hoiatustest ja tulevastest hädadest.
Peale seda on prohvetid väga erinevad. Nad on tulvil
julgustust ja lohutust, püüdes kõike jälle üles ehitada.
Seega on sõnum üsna erinev. Haggai ja Sakarja on viimased,
kuid nad kuuluvad kokku. Neil on palju ühiseid jooni.
Esiteks rääkisid nad samal ajal. Nad mõlemad ajastasid hoolsalt
oma prohveteeringud, mida vähesed varajasemad prohvetid kunagi teinud
ei olnud. Nad ajastasid selle tegelikult päevale, kuule ja
aastale, kui nad asju välja ütlesid.
Niisiis igal Haggai prohveteeringul on täpne kuupäev.
Võime näha, kui palju päevi ja nädalaid nende vahele jääb.
Sama on ka Sakarjaga. Nad kattusid ühel kuul
ja aasta on 520 eKr, kui nad on oma maal tagasi, kuid pilt sellest
on üsna masendav. Nad mõlemad rääkisid samas kohas - aeglaselt
ülesehitatavas Jeruusalemmas, Juudamaal.
Mõlemad rääkisid täpselt samast situatsioonist.
Ma annan väikese ajaloolise ülevaate, et näha, mis toimus.
Pärsia Koores vallutas Baabüloni 538 eKr. Kuna ta oli selline parem
helde loomuga diktaator, ütles ta: Kõik küüditatud võivad minna
tagasi, juhul, kui te ehitate oma templi, kus võite oma Jumalat
paluda ka minu eest. Seega tal oli selles ka oma huvi, kuid see
andis juutidele võimaluse koju tagasi pöörduda.
Ainult 50 000 neist läksid kodumaale tagasi.
Ülejäänud enamik oli paguluses sündinud ja seal kohanenud.
Nad ei olnud orjad Baabülonis. Neil oli lubatud äri ajada.
Baabülon asus kõige tähtsama jõe ääres
ja seal oli kaubatee. Juudid on head äris ja raha tegemises.
Nad olid üsna rikkaks saanud ja nende ärid sõltusid Baabüloni
kaubateedest. Jeruusalemmas ei olnud kaubateid.
See hoidis ka juute Saksamaal ja Poolas kuni Teise maailmasõjani.
Parem elujärg hoidis neid ka Ameerikas.
Paljud juudid, kes hiljuti Venemaalt tulid, ei läinud Iisraeli,
vaid otse New Yorki, sest seal on parem elujärg.
Tänapäeval lahkuvad mõned juudid Iisraelist, et Ameerikasse minna.
Ma mõtlen, et kui kaua nad seal on, enne kui probleemid
tekivad ja Jumal ütleb: "Te peate tagasi minema."
Seega ainult 50 000 pöördus tagasi ja ülejäänud jäid maha.
Sellest ajast oli Baabülonis tohutusuur juudi koloonia.
Nagu ma juba varem mainisin, nägid targad mehed sellest
kolooniast tähte, mida Bileam oli prohveteerinud, ja läksid
Petlemma, et näha Messiat. Tagasipöördujaid juhtis 2 meest,
kelledest üks oli prints Serrubaabel, st Baabüloni seemet.
"Baabel" - sama sõna. "Serru" tähendab seemet.
On kindel. et ta oli sündinud eksiilis ja ei olnud kunagi
tõotatud maad näinud. Ta oli ainus ellujäänud Taaveti
kuningliku liini liige. Seega tema pidi tagasi minema.
Temaga koos läks preester Joosua, Joosadaki järeltulija.
Joosua taastas preesterkonna. Joosua on sama nimi kui Jeesus -
Jeshua, mis tähendab "Jumal päästab".
Seega läks joosua tagasi, et taastada preesterkond.
Tagasipöördujaid motiveerisid peamiselt vaimsed huvid.
Neid ei motiveerinud ärilised atraktsioonid.
Nad ei kavatsenud saada rikkaks. Maale tagasitulek, mida ei olnud
70 aastat haritud, sai olema raske võitlus.
Nad läksid tagasi linna, kus ei seisnud ühtki müüri.
Nad läksid tagasi paika, kus ellu- jäänud inimesed neid ei tahtnud.
Neid nimetati samaarlasteks. Nad olid pooleldi juudid.
Mõned juudid, kellel õnnestus tõotatud maale jääda, abiellusid
mittejuutidega ja neist sai sega- vereline rass ja neisse suhtuti nii,
nagu värvilistesse suhtutakse Lõuna Aafrikas - hübriidid.
Ka nemad ei ole sobivad. Sellest sai alguse juutide ja samaarlaste
vaheline vihkamine. Samas rääkis Jeesus nii solvava loo heast
samaarlasest, kes aitas juuti. Seega elasid seal samaarlased
ja nad ei tahtnud, et juudid tagasi tulevad.
Seega oli tulevik mitte just kõige paljutõotavam.
Nende esimene mure tagasi- pöördumisel oli altari ehitamine.
Teiseks pidid nad selle ümber templi ehitama,
et endid Jumala rahvana taas kehtestada.
Sellepärast oli seal nii palju preestreid - 2 igast 15-est.
Kas olete märganud, et nad käisid täpselt sama rada, mida mööda
Aabraham oli käinud? Aabraham elas Baabülonis oleva jõe ääres.
Me kordame kogu Aabrahami loo uuesti üle.
Jätta maha kodud, sugulased, ärid ja minna maale, mida ei
ole kunagi näinud ja käia täpselt sama teed, mida Aabraham käis.
Esimene asi, mida Aabraham tõotatud maale jõudes tegi, oli
telgi ülespanek, kuhu ehitati altar. Kuhu iganes see mees
läks, pani ta telgi üles ja seejärel pani ta mõned kivid kokku,
et ehitada altar ja ohverdada tänuohver Jumalale.
See oli esimene asi, mida nemad tagasi pöördudes tegid.
Esimene samm Jeruusalemmas oli mõnede kivide kogumine ja altari
valmistamine ja Jumala tänamine, et nad said tagasi pöörduda.
Et neid oli vähe ja neil ei olnud vahendeid, otsustasid nad pöörduda.
Ehitada palju väiksema templi. Siiski oli see tempel.
Nad ehitasid väikese ruudukujulise vundamendi ümber altari.
Kõik see tähendas suuri ohvreid. Nad jätsid maha sõbrad, sugulased,
telliskivimajad. Nad jätsid õitsengu ja said vaesuse.
Nad vahetasid kaubavahetuse põllumajanduse vastu välja.
Nad pidid uuesti kaevama õppima. See läks neile palju maksma, kuid
neil oli oma unistus. See unistus Ajaraamatus oli kuningriigi
taaskehtestamine nende oma kuningaga ja taas Jumala
rahvaks saamine maal, mida Jumal oli nende isadele tõotanud.
Need vanad head päevad ei tulnud aga tagasi.
Nende unistus kustus. Fantaasiast sai reaalsus.
Selle ülesande suurus heidutas neid ja nende süda vajus saapasäärde.
Kohalike samaarlaste vastuseis nende tagasi jõudes oli väga tugev.
Koores oli neid rahaliselt toetanud tagasi minekuks ja templi
taastamiseks, kuid rahalised annetused lõppesid, kui Daarjaves
pärast Koorese asemele saades kulukatesse sõdadesse sattus.
Esimene kokkuhoid oli subsiidiumite äravõtmine, mis
oli antud küüditatute tagasi- pöördumiseks ja templi taastamiseks.
Seega leidsid nad endid rahatutena.
Seega peatasid nad ehitamise. 14 aasta jooksul ei pannud nad
kivigi templile. Oli vaid vundament madalate seintega.
Nad loobusid 2 aasta möödudes. Neil ei olnud raha.
Neil käis võitlus ellujäämise eest,et kraapida kokku elatist.
Selle kõrval oli templi ehitus luksus, mida nad ei saanud
endale lubada. Nad muretsesid oma ellujäämise pärast.
Siis oli neil tõsine majanduslangus.
Toidust oli puudus ja see oli väga kallis.
Inflatsioon tõusis taevasse. Viljaikaldus vähendas veelgi
toiduga koonerdamist. Põud ja haigused tabasid neid.
Neil ei olnud mingeid sääste. Nad olid kulutanud kogu raha,
mida nad Baabülonis olid säästnud, lihtsalt toidule ja riietele.
Nende lootus oli rahva taastamine, kuid nüüd suutsid nad
vaevalt elus püsida. Loomulikult arutasid nad küsimust: Miks oli
see nii välja kukkunud? Nad tulid oma vastustega lagedale.
Nad ei eksinud selles, et nad tagasi pöördusid, kuid nad olid
vale aja valinud. Nad hakkasid ütlema:"Oleksime pidanud kauemaks
Baabüloni jääma ja rohkem raha koguma.
Oleksime pidanud ootama, kuni oleme piisavalt jõukad.
Me ei olnud vales koha, kuid me valisime vale aja.
Me oleksime pidanud enne oma elud sisse seadma.
Aabraham võis olla rahul telgiga, kuid meie ei rahuldu sellega.
Me tahame uuesti üles ehitada.
Nad olid olnud tagasi 18 aastat, kuid neil oli nii vähe ette näidata.
Ma püüan teid masendusse viia. Ma tahan, et te tunneksite seda
masendust, milles nad olid. Siis rääkis nendega Haggai.
Ta oli mõnedega neist pagendusest naasnud.
Arvatavasti oli ta preester. Me ei tea, kes oli ta isa.
Seega ei olnud ta just eriti tähtis isik.
See ei ole poeesia. Kõik see on proosa.
See on väga tähelepanuväärne, sest ei ole üldse tunnet, et Jumal
sealt välja paistab. Tundub nagu Jumalal oleks kõrini.
Nagu Ta ei tunneks enam. See on väga tähelepanuväärne.
Siis tuli Issanda sõna mitte Haggaile vaid Haggai kaudu.
See tähendab, et see oli pigem pilguheit kui ilmutus.
Tema nägi seda, mis oli tõeliselt vale ja miks olid
unistused kokku varisenud. Miks kõik oli nii masendav.
Ta võis seda näha. Ta tõi sõna sõna järelt Issandalt 26 korral kõigest
38 salmis. Nii ütleb Jumal. Ja ta tõi Issanda sõna neile
selles Vana Testamendi kõige õhemas raamatus.
Need on sõnumid, mida ta tõi.
Ma olen neile isegi kuupäevad pannud.
Esimesed 6 kuud Daarjavese teisel aastal. See on sama kuu 24-ndal.
Siis seitmenda kuu 27-ndal. Siis üheksanada kuu 24-ndal.
Lõpuks uuesti üheksanada kuu 24-ndal.
See kõik on 5 päeva. Siiski edastas ta 26 sõna Issandalt ja need olid
teatud asjade kohta. Ta tuli küsimusi esitades.
Peatükid 1-3 on kõik küsimused Jumalalt, kus Ta inimestele
küsimusi esitab. Ta paneb nad mõtlema, sest tegelik
probleem seisneb selles, et neil on tekkinud vale mõtlemine.
Kui tunnete masendust, siis tavaliselt on see sellepärast, et
teil on tekkinud vale mõtlemine. Mõtlete valel viisil.
Te peate oma mõtted ümber korraldama.
Siis tulevad ka tunded järele. Te peate ümber mõtlema.
On hämmastav, et Jumala rahvas ei armasta mõelda.
Kahjuks kõige tavalisem kommentaar, mille ma saan peale jutlustamist
on:"Te andsite mulle ainet mõtlemiseks."
Seda öeldake alati kergelt noomival toonil, nagu tahtes
öelda:"Ega ma kirikusse mõtlema ei tulnud."
Tegelikult peavad jutlustajad ja prohvetid inimesi mõtlema panema.
Samuti provotseerima neid taas mõtlema ja
küsimusi esitama. Nii käsitles Haggai seda olukorda.
Ta ütles:"Põhimõtteliselt on teie mõtteviis täiesti vale."
Ma annan teile väga lihtsa ülevaate ta 5-päevasest jutlustamisest.
Me nopime üles mõned küsimused, mida ta küsis.
Te näete, et nad olid oma vastusega lagedale tulnud.
Tegelikult oli Jumal selle katastroofi põhjustanud.
Nad kannatasid selle all, kuid tegelikult oli see vastupidi.
Nemad olid selle põhjustanud. Jumal lihtsalt vastas sellele.
Nemad olid teinud esimese sammu sellesse depressiooni, sellesse
langusesse, sellesse inflatsiooni. Ta ütles:"Teil napib toitu ja raha.
Kui panete oma raha kotti, kus on augud, siis see kaob."
Nii tundub täpselt inflatsiooni ajal. Paned raha taskusse ja
seda seal enam ei ole. Teie vili on ikaldunud ja teie olete tulnud
järeldusele, et see on vale aeg templi ehitamiseks, et te ei saa
lubada sellesse raha paigutamist. Jumal ütleb:"Tegelikult juhtus see
sellepärast, et te peatasite templi ehituse.
Tegelikult on vastupidi. Teie ütlete, et te ei saa endale lubada
templi ehitust inflatsiooi ajal. Kuid mis põhjustab inflatsiooni?
See, et te templi ehitamise peatasite.
Niipea kui te lõpetasite Jumala ja Tema koja esiplaanile seadmise,
hakkasid asjad halvasti minema, kuid teie ei märganud."
Kas enne oli muna või kana? Mis oli põhjus, mis oli tagajärg?
Nemad mõtlesid täpselt vastupidiselt.
Siis ta ütleb:"Mõelge oma teed hoolikalt läbi.
Teie peatasite esmalt templi ehituse."
Siis hakkab Ta neid tõeliselt ründama, öeldes:"Vaadake
oma maju! Laudvooderdis." Kui nad tagasi pöördusid,
siis nappis puitu. Puud olid babüloonlaste poolt maha raiutud.
Nad pidid puitu importima kohtadest nagu Liibanon, kus
olid seedrid. Inimesed kellel oli puidust elutuba, oli oma
maja peale palju raha kulutanud. Ta ütleb:"Igaüks teist elab
ideaalses kodus. Vaadake, kui palju olete oama majadele kulutanud!
Ja vadake Jumala maja! Seinad on vaid nii kõrged.
Te hoolite rohkem omaenda majadest kui Tema majast.
See põhjustaski majanduslanguse. Sellepärast ei õnnista Jumal teie
kodusid. Sellepärast sööb inflatsioon teie raha ära.
Te ei pane Jumalat esikohale." See on üks väga lihtne sõnum.
Ta ütleb:"Võrrelge vaid oma kodudega Jumala kodu!
See näitab, kus on teie prioriteedid."
Sellel sõnumil oli tõeline mõju. Nad reageerisid positiivselt,
öeldes:"Lähme ja ehitame templi!"
Haggai oli tõeliselt edukas prohvet.
Kui prohvetid enne pagulust ei võetud enamasti kuulda,
siis eksiilijärgseid prohveteid paistis rahvas kuulavat.
Seega läksid nad ehitama ja selle tõttu Haggai viimased sõnad olid:
"Mina olen Issand ja olen jälle koos teiega."
Siis nad võtsid natuke aega, 3,5 nädalat, et organiseerida
ehitajaid ja saada templi jaoks materjali juurde, kuid 3,5 nädala
pärast nad juba ehitasid.
Teine sõnum tuleb seitmenda kuu 21. 27 päeva peale ehitama hakkamist.
Vähem kui kuu aega hiljem. Nüüd hakkas moraal maha käima
suurelt osalt vanemate inimeste jutu läbi. See on väga inimlik.
Vanad inimesed ütlesid:"See ei ole midagi templi kõrval, mis oli
minu päevil." Vanad inimesed olid tagasi tulnud, kes mäletasid
eelmist templit. See on üks väike armetu asi.
Te oleksite pidanud nägema templit, mis meil oli.
Selline "julgustus" on tõeliselt laastav.
See ei ole nagu minu päevil. Vanemaid inimesi, kes nii räägivad,
ei saa usaldada. See oli kohutavalt heidutav.
See õõnestas tööd. Haggai pidi jälle rääkima, mida Jumal ütles:
"Hoia nad ehitamas! Ära halvusta väikeseid asju!
Parem alusta vähesest kui üldsegi mitte alustada.
Ehitage tempel üles!" Jumal ei muretse niivõrd
oma maja suuruse pärast, vaid tahab maja, kus elada.
Seega ärge halvustage väikseid asju.
Kas pole tore sõnum! Ta sai nad uuesti käima.
Ta andis tõouseid, öeldes Issanda nimel:"Mina olen teiega.
Minu vaim jääb teiega." Ta ütles 3 korral:"Olge tugevad!"
Siis ta ütles:"Ärge kartke!" Me oleme sellest refrääni
teinud:"Ole tugev! Ole vapper! Mina, Issand, olen sinuga."
See väike sõnum on otse Haggai 2. peatükist.
Mõned refräänid on tõesti need sõnumid üles korjanud.
Kahjuks me laulame neid, kuid ei mäleta, millal need antud on.
Teises päevas rääkis ta tulevikust, et Jumal hakkab
raputama maid ja taevaid ning rahvaid.
Et ta kontrollib loodust ja ajalugu.
Siis on üks väga imelik ja raske salm tõlkimiseks.
"Kõikide rahvaste igatsus tuleb." See pole Messia tõotus.
See on väga raske heebreakeelne pala, kuid ma räägin teile, mida
mina arvan, et see tähendab. Vanas Testamendis igatseti
väärisesemete järele. Igatsetakse aardeid. Ma arvan, et see on
tõotus, et edaspidi hõbe ja kuld saavad olema ja aitavad taastada
templi algsel kujul. Seal öeldakse, et rahvaste aarded tulevad.
Ma päästan rahvused ja saadan nende aarded siia.
Tegelikult see juhtus, sest varsti pärast prohveteeringut terve
hunnik hõbedat ja kulda saabus Baabülonist, et
aidata templit üles ehitada. Ma arvan, et see tähendab seda.
Me loeme sellest liiga palju välja, arvates, et salm räägib Messiast.
Siis ütleb Jumal:"Ma täidan selle koja oma auhiilgusega ja selle
maja auhiilgus saab olema võimsam kui eelmise koja hiilgus."
Tegelikult lõpuks see nii oligi, sest Jeesuse ajal see teine tempel
oli Heroodese poolt ümber ehitatud. Sellest sai kõige imelisem tempel,
mida kunagi nähtud oli. Seda ei lõpetatud ka Jeesuse päeval.
Jumal tõepoolest ütles:"See on minu auhiilgus, mis sellest koja teeb."
Ilus. Teise templi auhiilgus saab olema võimsam, kui esimesel templil.
Nii hoidis Haggai neid kõikide tõotustega käigus.
Järgmine kriis saabus 2 kuud hiljem.
2 kuud hiljem detsembris tekkis probleem. Ei sadanud vihma.
Haggai oli öelnud:"Teie põhjusta- site selle põua, nälja ja
toidupuuduse, sest peatasite templi ehituse."
Nüüd tulid nad tagasi ja ütlesid: "Me ju ehitame templit juba 2-3
kuud, kuid ei ole vihma." Varajast vihma oodatakse oktoobris ja
seda ei ole tulnud ka detsembriks. Nad ütlesid:"Sa ütlesid, et kõik
läheb korda, kui me templi taastamist alustame.
Me oleme nii palju ehitanud. Meil on juba katus peal,
kuid Jumal ei ole vihma saatnud. Saab olema veel üks kehv saak."
See oli ka Haggaile probleem. Võite kujutleda siin teoloogilist
probleemi. Ta ütles:"Selle üle tuleb hoolega järele mõelda."
Ta ütles seda 3 korda. Siis ta ütles:"Selleks peab mingi põhjus
olema, et Jumal ei ole koheselt reageerinud teie ülesehitamisele."
Peab olema mingi põhjus. Ta küsis Jumalalt, milles on asi ja Jumal
rääkis talle uue küsimusega: "Kui paned virna musti taldrikuid
virna puhaste taldrikute peale, siis kas puhtad taldrikud muudavad
mustad taldrikud puhtaks, või kas mustad taldrikud teevad puhtad
taldrikud mustaks? Mis on vastus?"
Siis ta ütles:"On veel üks küsimus: Kui midagi on Jumalale pühitsetud
ja te panete sinna midagi, mis ei ole pühitsetud, siis kas pühitsus
läheb üle pühitsemata asjale? Vastus on ei.
Kui te nüüd selle üle järele mõtlete, siis saate vastuse, miks
Jumal ei ole vastanud." Ta ütles: "Teie hoone on pühitsetud tempel,
kuid pühitsemata inimesed tegelevad sellega.
Räpased inimesed ehitavad puhast templit.
See teeb selle uue templi räpaseks Jumala poole pealt.
Tegelik probleem on selles, et te arvate end olevat jumalikud,
sest ehitate templit, kuid tegelikult te ei ole seda.
Te määrite templit Jumala silmis, sest te ei pane oma
elusid korda." Nad said sõnumi ja hakkasid ennast puhastama.
Me ei tea, millised olid nende patud. Seda Haggai ei maini,
kuid nad teadsid seda, millest ta rääkis. Ta teadis, mida nad salaja
tegid. Jumal ütles:"Ma ei taha, et rüvedad inimesed ehitavad
minu templit." See oli vale. Nad panid selle korda ja
järgmisel päeval hakkas vihma sadama!
Haggai oli hea prohvet, kes suutis selle küsimusega tegelda.
Ta sai nad tõesti käima. Vihm hakkas sadama, kuigi oli detsember.
Sõna Jumalalt oli:"Sellest päevast peale hakkan ma teid õnnistama."
Neljas päev oli 9-nda kuu 24. kuupäev.
Siis oli sõnum Serrubaabelile ja ainult temale:
"Sina oled Jumala pitsatsõrmus." Pitsatsõrmst kantakse alati
kuningakojas. Sinu kaudu taastatakse kuninglik liin.
Ta oli prints Taaveti liinis, kuid ta ei saanud kunagi
kuningaks, sest Pärsia kuninga all ei saanud keegi kuningaks.
Võis saada ainult kuberneriks.
Nii sai Serrubaabelist Juuda kuberner Pärsia kuninga all.
Serrubaabel sai tõotuse:"Tuleb päev, mil ma raputan rahvaid, siis ma
kukutan nende troonid ja kehtestan Iisraeli trooni
ja sinu liin on selles." Seega lubab ta Serrubaabelile, et ta raputab
rahvaid. Ta raputab Pärsiat, Egiptust, Süüriat, Kreekat ja
isegi Roomat. Ta taastab Iisraeli kuningriigi Serrubaabeli liinis.
"Alates sellest päevast võtan ma sinu ja teen sinust Minu
pitsatsõrmuse, mida kuningad kasutavad dokumentide
pitseerimiseks. Ma olen valinud sind.
See ei täitunud kunagi Serrubaabeli eluajal, kuid
juhtus üks erakordne asi, kui uurida Jeesuse sugupuud.
Jeesusel on 2 sugupuud. Tundub, nagu need oleksid teineteisega
vastuolus. Üks on Joosepi oma Matteuse evangeeliumis ja teine
Maarja oma Luuka evangeeliumis.
Need 2 sugupuud, mis mõlemad läksid Taavetini välja, läksid
pärast Taavetit lahku ja nad said Serrubaabelis jälle kokku.
Siis läksid nad jälle lahku. Kas pole põnev!
Nimi, mis esineb nii Joosepi sugupuus Mt 1. ja Maarja
sugupuus Luuka 3. ptk, sisaldavad seda nime.
Sellega on Jeesus seotud nii isa kui ema poolt, sest Taavet
oli Jeesuse esivanem nii isa kui ka ema poolt.
Seega on Serrubaabelil väga oluline koht meie päästmise ajaloos.
Jumal täitis oma tõotuse selle mehe suhtes ja pani
ta oma Poja sugupuuse mõlemalt poolt.
Ma olen teile juba rääkinud, et Jeesuse seaduslik liin jõuab
Taavetini välja tema isa Joosepi kaudu. Tema füüsiline liin ulatub
Maarja kaudu Taavetini. Mõlemad liinid ulatuvad ka selle meheni.
Kas olete seda kunagi märganud? Haggai sõnumi saab kokku võtta nii:
Tähtsad asjad kõigepealt.
Pange Jumal esikohale.
Seda teemat käsitleb Jeesus üha uuesti.
Mäejutluses ütleb ta:"Otsige esmalt Tema kuningriiki ja
Tema õigsust ja asjade üle nagu toit ja riietus, ei pea te
muretsema. Kõike neid asju lisatakse teile.
Me ütleme liiga tihti:"Meil kulub nii palju aega oma igapäevase leiva
teenimiseks, et mul ei ole aega usuasjadega tegelda."
Ma pean nii kõvasti töötama, et elus püsida.
Jeesus ütles:"Otsige esmalt Kuningriiki, esmalt Jumalat,
siis kõik need muud asjad hoolitsevad iseenda eest."
Jumal ei luba luksust, vaid seda, et meid varustatakese kõigega,
mida me vajame. Lugesin väikese poisina Laulu 23:"Issand on mu
karjane. See on kõik, mida ma tahan." See on tõsi.
Kui öeldakse, et Issand on mu karjane ja ma ei taha, siis
tähendab see, et ma ei vaja. See ei tähenda seda, et me saame
kõike, mida tahame. Seda ei ole meile tõotatud.
Meile on lubatud, et kui paneme Jumala esikohale, siis ta hoolitseb
meie vajaduste eest. See on tõotus.
Liiga tihti paeme elatise teenimise esikohale ja
Jumalale jääb ülejäänu, kuid selliselt see ei toimi.
Haggai sõnum räägib sellest väga selgelt.
Te peate oma maja Jumala majast tähtsamaks.
See ei toimi. Jumal peab olema esikohal.
Siis varustatakse meid ka kõige muuga.
Lisaks sellele ei huvita Jumalat mitte ainult see, mida me teeme,
vaid kas me oleme piisavalt puhtad selle tegemiseks.
Me võime saastada ka häid asju, mille heaks me töötame,
sest me ei hoia end puhtana. Sellepärast ütles Jeesus
mäejutluses:"Kas võite tuua ohvri Jumalale, kui seal on vend, kellega
peate ära leppima? Parem pange see esmalt korda, enne kui toote ohvri
Jumalale." Jällegi on siin tegemist Haggai sõnumiga.
Räpased inimesed võivad määrida puhtad asjad.
Pange asjad korda - Jumal esikohale.
Siis saab Jumal vastu võtta seda, mida Tema heaks teete ja
teid õnnistada ning teie üle valvata.
See on üks üsna lihtne sõnum, kuid seda tuleb ikka veel edastada.
Asi ei ole mitte elus püsimises või elatise teenimises.
See on õigesti elamises ja elamises Jumalale.
Aitäh, Haggai, meile seda meenutamast.
Tänu Jumalale, et inimesed kuulasid!
Nad panid selle korda ja jätkasid Isanda templi üles ehitamist.
1 kuu enne kui Haggai oli lõpetanud, oli
veel ühte sõnumit vaja. Siis tuli teine mees - Sakarja.
Räägime temast järgmisel korral.
Tõlge: Airi Vasar