Avades Vana Testamenti.
Esra ja Nehemja, 2. osa. David Pawson.
Lläheme Nehemja raamatu juurde, mis on oma struktuurilt
väga sarnane Esra raamatule. See peab olema sama käega kirjutatud.
Meil on sama neljaks jaotamine kahe alajaotusega.
See vastab tõeti raamatu sisule. Me alustame kolmanda tagasitulekuga,
Kui Nehemja, olles ikka veel Paabelis, saab Jeruusalemmast
halva uudise. Sellel ajal oli ta kuninga joogikallajate ülem.
Mul on tunne, et ta sai töö Estri kaudu, sest Artahsasta
oli kuninganna Estri kasupoeg. Ester oli juudi tüdruk,
kellest sai kuninganna. Ta sai ikkagi töö, mis ei olnud just väga
meeldiv - veini testimine, et näha, kas see mitte mürgitatud ei olnud,
enne kui imperaator seda puudutas.
See oli aga väga vastutusrikas amet.
See tegi ta ka imperaatori silmis usaldusväärseks, sest
kuninga füsioterapeut peab olema usaldusväärne.
Uudised, mis jõudsid Nehemjani, olid, et Jeruusalemma müürid,
mis olid üles ehitatud, olid uuesti maha lõhutud.
Kohalikud inimesed Jeruusalemma ümber olid nii vihased linna
ülesehitamise pärast, et see tuli jälle maha lõhkuda sama
kiiresti, kui see üles ehitati. Nehemja näis nii õnnetu, et
Kuningas küsis: "Mis lahti on?
Ma ei ole sind kunagi varem õnnetuna näinud."
Nehemja palvetas enne kuningale vastamist. See on kiire palve.
Siiski on Nehemja palvemees. Enne kui ta kuningaga rääkis:
"Issand, mida ma peaksin ütlema?" Siis ta rääkis talle.
Kuningas ütles:"Nehemja, sa oled olnud mulle hea sõber.
Ma annan sulle meelevalla tagasi minna ja müürid uuesti üles ehitada.
Veelgi enam, ma saadan kirjad inimestele, kellel on
materjali, et nad sind varustaksid, et müürid uuesti üles ehitada."
Esimese lõigu teises pooles ta läks öösel ja tegi salajase vaatluse.
Keegi ei teadnud, et tema seda tegi. Ta tegi ringkäigu ümber
lõhutud müüride, loendades väravaid, mis tuli uuesti ehitada.
Ta on mees, kes ummisjalu ei torma. Ta on usumees, kuid ta teab
täpselt, milles ülesanne seisneb, enne kui ta alustab.
Ta uuris sellel ööl töö ulatust. Siis ta läks, et üles ehitada.
Kui te tänapäeval Jeruusalemma lähete, teile andestatakse,
kui te panete mööda sellega, kus Jeruusalemm tegelikult oli.
Paljud inimesed vaatavad praeguse vanalinna väga vanu müüre ja
arvavad, et see on Vana Testamendi linn, kuid see ei ole.
See on tänapäevane müüriga ümbritsetud ala. See on mõnesaja
aasta vanune ja see on ehitatud Soliman Suure poolt vaid mõni
sajand tagasi ristisõdijate ajal.
Kui inimesed lähevad Jeruusalemma, siis nad aravad nägevat vanalinna.
Vanalinn oli preagusest linnamüürist väljaspool.
See oli siin sellel maaribal templialast lõunas.
Siin on praegune templiala mošeedega. See on umbes13 aakrit,
üks suur kivist platvorm selle künka tipus.
Sellest alla kulgeb tänav mööda mäeseljandikku.
See on Jeruusalemma vanalinna vana peatänav.
Siin on Kidroni org - otsuse ja kohtuotsuse org.
See on siin haudu täis. Siis on seal keskel üks väiksem org
ja Hinnomi org ehk Gehenna kulgeb lääne kaudu põhja.
Seega need 3 orgu saavad kokku ja moodustavad äravoolu Surnumerre.
Sellel mäeseljakul esimese 2 oru vahel oli jebuuslasete vanalinn,
Salomi linn. Neil oli kuningas- preester nimega Melkisedek.
Salem tähendab rahu linn - Shalom.
See maaribal on tõesti vanalinn ja tempel ehitati linna kohale.
Sa pead minema Jumala ülistamiseks üles.
Mööda peatänavat üles, möödudes Taaveti paleest.
Veega oli probleem. Siin väljaspool oli allikas ja
kui vaenlane tuli, võisid nad linnalt vee ära lõigata.
Hiskija ehitas tunneli läbi selle mäe ja nad said linnas vett võtta.
See tunnel on ka tänapäeval alles.
Te näete seda mäeseljakut paremini lõunast.
See on pilt templiala alt võetuna. Siin on Kidroni org.
Siin on Gehenna org. Te näete, kuidas päike toob seljandiku välja.
Kas näete seda? See on Vana Testamendi Jeruusalemm templiga
selle kohal. Nüüd natukene arheoloogiat.
See võib-olla pakub teile huvi. See pilt on tehtud üle selle,
et te näete vanalinna. Te näete mõningaid väljakaevamisi.
Siin on nad leidnud Nehemja müüri. Need on päris kivid,
millega Nehemja ehitas. Mulle on see paeluv.
Ma ei olnud arheoloogiast huvitatud ajani, kui Piibel hakkas huvitama.
Siis saab arheoloogiast pealuv ala, sest sa näed omaenda
silmadega, et need on kivid, mille ladumise eest Nehemja vastutas.
Igaüks ehitas lõigu müürist omaenda kodu vastu.
Ta oli neid kaunilt korraldanud. Ta pidi valvurid ametisse määrama,
nii, et töö oli ühes käes ja mõõk teises. Nad pidid kõigeks valmis
olema. Rabav fakt on see, et ta sai kogu linnamüüri ehitatud 52
päevaga, 7 ja poole nädalaga. Vähem kui 2 kuuga, sest inimestel
oli tahe töötada. Iga perekond ehitas tüki müürist oma majast
väljapoole ümberringi. Nad panid väravapostid üles ja ka väravad.
Esmakordselt oli linn turvaline.
Nad puutusid sellel ajal paljude raskustega kokku.
Võtame pildid ära ja läheme tagasi raamatu juurde.
Neil oli palju raskusi. Kaitseehitiste ehtamisel
puutusid nad vastupanuga kokku. Esimene oli naeruvääristamine,
pilge. Samaarlased tulid ja ütlesid:"Rebasedki võivad need
müürid ümber lükata." Kui nad nägid, et pilge ei tööta, katsetasid nad
ähvardustega. Nad läksid pisut tõsisemaks.
Neil oli ka vandenõu, et Nehemjat töö juurest kõrvaldada.
Nad ütlesid: "Me tahaksime sinuga läbirääkimisi pidada.
Saame sõpradeks. Sa tule meiega nõu pidama."
Nehemja ütles:"Ei, ma ehitan müüri." Ta jäi. Neil oli sisemisi raskusi.
See on kurb lugu. Müüridest seespool muutusid
rikkad rikkamaks ja vaesed vaesemaks raha laenamise kaudu.
Juutidel on rahalaenamise anne.
Nad on ka Euroopat palju rahastanud. Seda teevad nad ka
praegu mitmete pankade kaudu.
Hüpoteekide kaudu said mõned juudid väga rikkaks.
Teised sattusid miinustesse. Kas ei tundu tuttavana?
See oli halb Jumala inimeste hulgas.
Nehemja pidi sellega tegelema ja majanduslikku seisu võrdsustama.
Siiski väga vähe inimesi tahtis linnas elada.
Paljud elasid hajutatult. Siis oli palju kergem vaenlase ilmumisel
minema joosta. Ta pidi välja minema ja peaaegu sundima inimesi
linnas elama. Nad ehitasid maju ja läksid väja peresid veenma, et
linn on nüüd turvaline. Nad võivad nüüd sinna elama minna.
Tal oli eriline nimekiri Jeruusalemmas elavatest inimestest.
Perekonnad olid omavahel seotud ja nad veensid neid linna kolima.
Ta tegi rahvaloenduse. Siis ta teadis, kus keegi elas.
Neid oli kokku 42 360 juuti, 7337 teenrit ja 245 lauljat.
Kas pole mitte tore arusaam! Ta pani lauljad kirja,
sest ta tahtis taastada kogu templiteenistuse.
Siis me leiame Esra oma puidust kantslist seadust lugemas.
Ta mitte ainult ei lugenud seda, vaid andis selle meeleolu edasi.
On tähtis mitte ainult Piiblit lugeda. Pühakirja kõvasti lugemine
on väga oluline. Mõned teist teavad, et Gilfordis me lugesime
Piibli 2 korral kaanest kaaneni kõvasti ette.
Kas sa lugesid osa sellest? Ma arvan, et sa lugesid.
See algas pühapäeva õhtul kell üheksa ja lõppes neljapäeva
hommikusöögiks. Me ei teadnud, mis juhtuma hakkab. Keegi arvutas, et
2000 inimest käisid 4 päeva jooksul kuulamas ja me müüsime pool tonni
Piibleid. Mõnede inimeste elud muudeti igaveseks.
Inimesed tulid ja palusid veel ühte raamatut.
Nad polnud kunagi kuulnud kogu lugu. Nad olid vaid kuulnud 10
lauset ühel pühapäeval ühest kohast ja 10 lauset järgmisel
pühapäeval kuskilt mujalt. Nii ei saa sa kunagi Jumala Sõnale pihta.
Mõned tulid õhtul kell üheksa ja olid hommikusöögi ajal
ikka veel kohal. See oli intrigeeriv kogemus.
Piiblit tuleb lugeda suurte tükkide, mitte väikeste ampsude kaupa.
Te peate inimestel võimaldama seda tajuda.
Seda olen ma nende videotega püüdnud teha.
Mitte lihtsalt teie tähelepanu raamatule tõmbamine, vaid
ka meeleolu loomine. Et te näeksite oma vaimusilmas Jumala eesmärgi
lahtirullumist. Seda tegi Esra. Siis ta hakkas nutma ja tunnistas.
Esra ja Nehmja vahel on suur erinevus.
Esra arvas, et on aeg nutta, kuid Nehemja käskis neil pidu
pidada ja seda nautida.
Esra nuttis nende pattude pärast, mida Jumala Sõna paljastab.
Nehemja ütles, et on imeline põhjus pidada lehtmajade
püha, mis on nende lõikuspidu. See on rõõmus sündmus.
Rabid räägivad sulle, et kui sa ei ole rõõmus lehtmajade pühadel,
teed sa pattu. See on pidu, mida tuleb tähistada.
Nehemja ütles:"Tundke end hästi! Valmistage parim pidusöök, mis teil
kunagi olnud on." Ta õhutas neid tõesti häid eineid valmistama ja
siis tähistama. Me vajame mõlemat. Me vajame nutmist ja rõõmu.
On aeg nutta ja aeg rõõmustada.
Me peame olema targad ja teadma õiget aega.
Esra pani neid lepingut uuendama. Seega laskis ta neil uuesti
tõotada, et nad alluvad Iisraeli Jumalale.
Ta pani nad lepingut uuendama. Tegelikult oli ka Nehemjal reform.
Ma räägin tihti Esra ja Nehemja vahelisest erinevusest.
Esra kitkus omaenda juuksed peast, kuid Nehemja kiskus teiste inimeste
juuksed välja. Selles on nende erinevus.
Te leiate, et see on täpselt see, mida nad mõlemad tegid.
Nehemja oli rohkem ekstravertne. Ta sõna otseses mõttes kiskus
patustavate iisraellaste juuksed välja.
Ta pidi tegelema ka segaabieludega ja need lahutama. Ta kiskus
kogemeta välja ühe mehe juuksed, kes abiellus paganast tüdrukuga.
Ta needis nad ära. Ta pidi tegelema ka seadusevastaselt võõrandatud
varaga. Kahjuks selles linnas olid Judas Iskariotid, kes omastasid
teistele kuuluvat raha. Ta pidi tegelema hingamispäeva mitte-
pühitsemisega. Need ärimehed, kes Baabülonist tagasi tulid, olid
huvitatud ainult raha teenimisest. Loomulikult ei olnud neil samasugust
turgu siin. Et oma äri üles ehitada, avasid nad oma poed sabatipäeval.
Nad kauplesid hingamispäeval.
Nehemja nõudis kõikide väravate sulgemist hingamispäeval, et nad
ei saaks kauplemiseks sisse ja välja käia.
Siis leidis ta nad väravatest väljaspool kauplemas.
Kõige tipuks olid seal preestrid, kes jätsid oma kohustused templis
unarusse. Ta pidi selle korda panema.
Seega nii Esra kui ka Nehemja ei pidanud ainult ülesehitajad olema.
Nad pidid ka reforme läbi viima. Nad tegid seda vapralt.
Isegi halastamatult. Vaatame Nehemjat kui inimest.
Üldiselt hoiatasid inimesed pigem Nehemja kui Esra eest.
Ärgu teil sellist reaktsiooni olgu. Nehemjas oli midagi ilusat.
Ta oli vähemalt õnnelik mees ja ta õhutas teisi õnnelik olema.
Ta ütles:"Rõõm Isandas on sinu tugevus."
Oled sa selle kirjakoha tsiteerimist kuulnud?
Selline oli Nehemja. Ma ei usu, et Esra oleks kunagi nii öelnud.
Esra oli nende pärast nutmisega liiga hõivatud.
Nehemja aga ütles:"Rõõm Isandas on sinu tugevus."
Ma arvan, et nad moodustasid tegelikult täiusliku paari.
Nad tulid kokku, et uuesti üles ehitada, et aidata ja lohutada,
On asju Nehemja juures, mis mulle sügavat mõju avaldavad.
Me arvame, et me tunneme teda.
Nehemja räägib rohkem endast kui Esra. Ta on autobiograafilisem.
Seal on rohkem mina-lõike. See räägib meile 4 asja tema kohta.
Esiteks oli ta palvemees. Kui Esra on piiblimees, siis
Nehemja on palvemees. Jällegi modustavad nad hea partnerluse.
Kõige tähelepanuväärsem asi Nehemja juures oli see, et meil
on temalt mõned pikad palved ja mõned lühikesed palved.
Palve pikkus pole oluline. Loeb selle sügavus.
Meil on temalt mõned avalikud ja mõned isiklikud palvused.
Meil on palvused enne ja pärast millegi toimumist.
See mees rääkis kõigest loomulikul viisil Jumalaga.
Ta oli palvemees. Teiseks oli ta praktline mees.
See meeldib mulle. Ta oli kohutavalt praktiline.
Ta oli hästi organiseeritud. Mõned inimesed on nii taevaselt
meelestatud. See mees ei olnud. See palvemees oli väga praktiline.
Ta suutis hästi organiseerida. Ta uuris väravaid ja müüre.
Ta ei hõljunud pilvedes. Ta oli praktiline mees.
Kas ei ole tore kombinatsioon praktilisest ja palvemehest?
Kolmandaks oli ta emotsionaalne mees. Sügavate tunnete mees.
Oli aegu, kui ta oli äärmiselt kurb.
Enamasti oli ta õnnelik mees. Ta õhutas teisi Jumalas rõõmus
olema ja tugevust rõõmust ammutama.
See teeb inimese tugevaks. Ta võis ka vihane ollla.
Ta võis inimeste juuksed välja katkuda.
Mulle see mees meeldib. Ta oli emotsionaalne mees.
Kõige tipuks on ta ka seltskonnainimene.
Me ei arva, et Esra oleks suutnud seda teha, mida Nehemja tegi,
sest Nehemja sai inimestega hästi läbi.
Ta oli hiilgav personalijuhtimises. Ta suutis teised tööle panna.
Esra oli omaette nokitseja, kuid Nehemja sai inimestega
kergesti kontakti. Kui tema oli läheduses, siis nad töötasid.
See mees pani nad tööle. Ta ergutas neid, hoidis neid käigus,
kui nende moraal oli maas. Teeme töö ära. Lähme edasi!
Kui ta räägib tööst, siis ta ei ütle "mina", vaid ütleb "meie".
Tal on oma isiklikud hetked, kui ta müüre kontrollis:
Ma käisin ümber müüride.
Kui jutt on ehitisest, siis:"Meie ehitasime müürid."
Ta tunnustas kõiki. Me tegime head tööd.
Me töötasime innukalt. Me saime selle 52 päeva jooksul valmis.
Selline mees tundub väga atraktiivne olevat.
Ta ei ütle: "See kõik oli minu saavutus."
Tema iseloomus on mingi tasakaal.
Palvetav ja praktiline. Rõõmus ja kurb.
Karm ja õrn. Tundlik inimeste suhtes ja tundlik Jumala suhtes.
Selle mehe iseloomus on mingi meeldiv tasakaal.
Ma arvan, et Piiblitegelased peaksid meid inspireerima,
järele tegemaks seda, mis on hea ja vältimaks vigu.
Miks uurida ajalugu nii ammu aega tagasi?
Miks minna nii pikalt tagasi? Mis meil sellega pistmist on?
2000 miili eemale ja 2500 aastat tagasi.
Ma tahan lihtsalt kokku võtta. Me vaatleme huvitavaid sündmusi
ja isiksusi, kuid me tegelikult loeme Jumala ja Tema inimeste lugu.
Lugu Jumalast, kes sidus end lepingu kaudu ühe rahvaga.
Nüüd seob Ta meid uue lepinguga. Vaadake, kuidas Nehemja räägib
oma Jumalast. Minu Jumal teeb seda.
Minu Jumal on väeline. Minu Jumal hoolitseb, et töö
saab tehtud. Siin on meil jälle pilt Jumalast, kes täidab oma lubadust.
Me peame meeles pidama, et Ta lubab oma inimestele 2 asja -
õnnistada sõnakuulelikke ja needa sõnakuulmatuid.
Sama Jumal, kes peab üht lubadust, peab ka teist.
Tõsiasi, et ta nad eksiili saatis, näitab, et Ta peab oma
lubadust nende suhtes. Kui loete 3. Moosese raamatu 26:44, siis
näete, et Ta lubas nad tõotatud maalt ära võtta,
kui nad valesti käituvad. Ta pidas oma lubadust.
Miks oli see 70 aastat? Seda saame me teada Ajaraamatu lõpus.
Üks Jumala seadusi oli, et maa vajas puhkust, nagu inimesedki.
Jumal nõudis, et iga seitsmes aasta ei tohi nad vilja koristada, vaid
peavad maal puhata laskma. Maa pidi puhkust saama.
Nad ei olnud seda 500 aastat teinud. Seega mitu puhkuse aastat
oli maal saamata jäänud? 70. Ajaraamatu lõpus ütleb Jumal:
"Kui teie ei anna maale puhkust, siis teen seda Mina."
Maa sai 70 aastat puhata. Kas pole huvitav!
Sellepärast kestis eksiil täpselt 70 aastat.
Maa pidi oma puhkuse kätte saama. Jumal peab oma sõna.
Ta on lubanud premeerida õiget ja karistada õelat.
Ta teeb mõlemat, sest vastavalt lepingule peab Ta mõlemat tegema.
See rakendub nii Tema inimeste kui ka teiste inimeste kohta.
Paulus kirjutas Kristlastele:"Meil tuleb kõigil seista Kristuse
kohtujärje ees, kus me vastutame asjade eest, mida me ihus tegime."
Jumal peab oma lepingut. Nii Esra kui Nehemja raamatute puhul
märkasin ma, et Jumal töötab salaja.
Nendes raamatutes ei ole prohvetlikke sõnu ega imesid.
Siiski võite näha Jumalat hämmastavalt vaikselt töötamas.
Esmalt töötab ta liidritega, kes ei kuulu Jumala rahva hulka.
Meestega nagu Koores ja Artahsasta. Jumal võib töötada teda mitte
tundvate inimeste südameis. Kas pole hämmastav!
Kui lähed intervjuule kellegi juurde, kes ei ole kristlane,
võid sa ikkagi palvetada, et Jumal valmistaks nende südamed ette
sinu külastuseks. See on Jumala töötamise vaikne viis, et kedagi
sinu tulekuks ette valmistada. Mul on palju näiteid selle kohta.
Seal, kus ma arvasin, et tuleb lahing, ei olnudki lahingut.
Nad olid nagu valmis selleks, mida ma öelda tahtsin.
Jumal võib nii töötada. Ta ei pea Punast merd jälle poolitama.
Ta võib töötada ka sellisel viisil.
Siis ta töötas Esra ja Nehemja, Seruubbaabeli ja Joosua
esiletõstmise kaudu. Jumal töötab õigete inimeste õigel ajal
ülestõstmise kaudu. Õiged juhid Tema inimestele.
See on sama imeline kui imed. See on Jumal, kes töötab
oma eesmärkide elluviimiseks. Siit sain ma järgmise õppetunni.
Need, kes tulid maale tagasi, langesid pattudesse tagasi.
Patt, millesse nad rohkem kunagi ei langenud, oli ebajumalateenimine.
Selle päevani on juutidel selline hirm ebajumalateenimise ees,
et nad ei ole kunagi ebajumalate kummardamise juurde läinud.
Nad läksid teistesse pattudesse tagasi.
See on tragöödia. Winston Churchill kirjutas suurepärase
ajaloo 2. Maailmasõjast kuues köites. Olen seda lugenud.
See on paeluv lugemine.
Kuuendal kõitel on väga huvitav pealkiri -
2. Maailmasõja ülim lõpp.
Ta nimetas selle "Triumfiks ja tragöödiaks".
Alapealkiri on "Kuidas suured demokraatiad triumfeerisid
ja olid nii võimelised uuesti algama, mis peeaegu
läks neile elu maksma". See oli suure sõjapealiku lõplik
otsus 2. Maailmasõja kohta. Inimloomus on selline.
Kahjuks, kuigi nad ei läinud tagasi ebajumalakummardamisse, läksid
nad muudesse pattudesse tagasi. Selle tulemusena ei rääkinud Jumal
nendega 400 aastat. Jumal ei teinud imesid ega andnud sõnumeid 4 tervet
sajandit. Ta ootas, kuni aeg täitus ja siis saatis oma Poja Jeesuse.
Seega tegelikult Esra ja Nehemja koos kahe prohvetiga,
kelleks olid Haggai ja Sakarja. Nad kõik tegelesid ülesehitamisega.
Me lõpetame mehega, kelle nimi oli Malaki, kes oli kõige
viimane prohvet. Tema viimane sõna Iisraelile 400 aastaks
oli needus. See on viimane sõna sinu Vanas Testamendis.
Malakia ise ootas sellise prohveti nagu Eelija tagasitulekut, kes
saadetakse Jumala viimase sõnumi teatamiseks.
Me teame, kuidas see kõik täituma saab.
Vaatame veel Vana Testamendi tabelit, et näha, kus me oleme.
Me vaatame praegu Esra ja Nehemja raamatuid, mis on viimased
ajalooraamatud Vanas Testamendis. Malakia oli viimane prohvet 400 a.
Kuna Malakia ja Matteuse rmt on järjest, siis me arvame, et nad
järgnesid ajaliselt üksteisele. 4 sajandit Jumala inimesed
ootasid ja ootasid. Kui Ristija Johannes tuli riietatuna nagu
Eelija ja rääkis jälle Jumala prohveteeringuid, siis kogu maa
tuli teda vaatama. Ta ütles:"Minge Jordanisse, et valmis olla
Jumala kuningriigiks." Ta maksis selle eest oma eluga.
Kui edomlast Heroodest noomiti selle eest, et ta oli abiellunud
vale inimesega. Oleme jõudnud päris Vana Testamendi lõppu.
Ma ei ole veel teinud videot Malakia raamatust, kuid seda
ma teen. Üks asi lõpuks. Taaniel ütles hämmastava
prohveteeringu siin eksiilis. Mõned tema prohveteeringuist
on tõesti uskumatud. Kui te olete näinud minu videot Taanieli kohta,
siis te teate seda. Üks ennustus, mille ta tegi, sobib väga hästi
Esra ja Nehemja õppimisel. "Sõna väljumiseks alates Jeruusalemma
taastamiseks ja ülesehitamiseks kuni võitud vürstini on 7
aastanädalat ja kuuskümmend kaks aastanädalat. Pärast kuutkümmend
kaht aastanädalat kaotatakse Võitu." Tema ütles seda eksiilis olles.
Kui me liidame selle kokku seitse seitset ja kuuskümmaned kaks
seitset, saame 490 aastat. Aasta on 360 päeva.
Alates Jeruusalemma taastamise ja ülesehituse korraldusest
Võitu tulemiseni on 490. Kui me selle kokku liidame,
võib see olla üks nendest määrustest. Kas see on Koorese
või Artahsasta määrus. Kui te ühe arvestuse võtate,
tuleb kokku 26 pKr, kui võtate teise, siis tuleb 30 pKr.
Kuupäevade arvestamine on keeruline kalendrite muutumise tõttu.
Siin on hämmastav, et 490 aastat peale mõlemat määrust jõate
otsekohe Jeesuse ellu. Kuidas võis Taaniel seda teada?
Taaniel ei teadnud seda, kuid Jumal teadis.
Seega eksiiliaegadel oli Messia tulek juba määratud.
Jumala plaan oli juba kindlaksmääratud.
490 aastat pärast esimest määrust tuleb Võitu ja Ta kaotatakse ära.
Jeesus tuli, Ta löödi risti ja Ta tõusis surnust üles!
Seega alates eksiilist kuni Jeesuseni on prohveteeringu liin.
Ma usun, et Jumal näitas seda Taanielile, et me teaksime,
et eksiilist tagasi tulles langesid Iisraeli lapsed jälle pattu.
Alati mitte viimast korda. Jumal teadis, mida sellega
ette võtta. Jumalat see ei üllata. Tal on juba planeeritud, mida teha,
et seda olukorda lahendada. Ta saatis Päästja, et nad patust
vabaneksid. Sellepärast lõigati Jeesus ära pärast 490 a. Aamen.
Tõlge: Airi Vasar